Xr. 6] MERAKER FLORA 11 



sidste vistnok i to perioder), Eriophorum alpinum, vaginatum, an- 

 gustifolium & latifoUum, Carex dioica (vistnok i flere indvandrin- 

 ger), pauciflorus, chordorrhiza, loUacea. Persoonii (efter min me- 

 ning i 1, periode), canescens, echincda, vulgaris, aqucdUis, Bux- 

 baumii, limosa, irrigiia, panicea, vagin'cda (delvis i 1. periode), 

 pallescens, pdulifera, flava, fUiformis, vesicaria (i flere indv.), 

 Luzula pdosa, Juncus fdiformis, stygius & alpinus, Polygonatuni 

 verticUIcdum, Majanthemum, Paris, Coralliorrhiza, Listera cor- 

 data, Gymnadenia conopea, Orchis maculala, Populus, Salix glauca, 

 lappoimm, caprea, aurUa, nigricans, phylicijoUa, Betula odorata, 

 Alnus incana, Urtica dioica, Polygonum aviculare, Riimex acetosa 

 & acelocella, Montia rivularis, Silene nipestris, Melandnjum ru- 

 brum, Cerastium triviale, Stellaria nemorum & Friesiana, Sagina 

 procumbens, Caltha (vistnok indkommet delvis i 1. periode), Aco- 

 nituui, Ranuncuhis aconitifolius, reptans, auricomus, acer (ogsai 

 i 1. periode), repens, Subularia, Droserae, Sedum anuum, Sorbus 

 aucuparia, Comarum, Potentilla anserina & tormentilla, Geum 

 rivale, Filipendula ulmaria, Alchemilla vulgaris (coll.; indkom- 

 met flere ganger), Prunus padus (?), Trifolium repens, Lotus, Vicia 

 cracca, Geranium silvaticum, Callitriche hamulata. Viola epipsila, 

 palustris (delvis i 1. per.), canina, Epilobium angustifolium & pa- 

 lustre, Hippuris, Anthriscus silvestris, Angelica. Archangelica of- 

 ficinalis (muligens i 1. per.), Cornus, Pirola minor & secunda, 

 Vaccinium myrtillus, Calluna, Trientalis, Menyanthes, Myosotis 

 silvatica & arvensis, Galeopsis tetrahit, Veronica officinalis & ser- 

 pyllifolia, Rhinanthus minor, Pedicularis sceptrum carolinum & 

 palustris, Melampyri, Pinguicula vulgaris, Galium boreale, palu- 

 stris & uliginosum, Linnaea, Solidago, Antennaria dioica, Gnapha- 

 lium norvegicum, Achillea mille folium, Tussilago, Cirsium hetero- 

 phyllum, Mulgedium alpinum, Crepis paludosa, Leontodon autum- 

 ualis (vistnok i flere perioder). 



Denne fortegnelse er hentet fra Schilz: «Uber die Entwick- 

 limgsgeschichte der gegenwårtigen Phanerogamen Flora . . . Skan- 

 dinav^ischen Halbinsel», da jeg f. t. ikke har adgang til A. Blytt: 

 Die Theorie der wechselnden kontinentalen und insularen Klimate. 

 — Som det vil sees, horer de fleste av Merakers planter til Bi.ytts 

 subarktiske, og dette skulde jo netop være i den skjonneste orden, 

 da de subarktiske har tilpasset sig for et fuktig klima, og Meraker 

 netop har et saadant. — Da havet i denne tid gik ca. 130 — 140 ni. 

 hoiere op end nu, gik det altsaa op til Rosaasens nordre fot, og 

 plantene kunde folge strændene indover, i tilfælde fremkomsten 

 hoiere oppe paa begge sider av den bukt som nu danner Meraker 

 fiatbygd, var vanskelig. Nogen bestemt grænse mellem de sub- 

 arktiske og arktiske planter kan naturligvis ikke trækkes. Like 



