Nr. 7] ANATHON BJØRN 



det samme som er sagt under omtalen av III, men redskaper av 

 bergarter er her langt talrikere. Der fremdroges nemlig ikke min- 

 dre end 123 hele og fragmentariske okser samt flere redskaper av 

 skifer. Ogsaa paa IV iagttokes et ildsted lagt op av store stene i 

 en længde av ca. 5 m. og en bredde av 1 meter. Ildstedet sees paa 

 fotografiet fig. 3. 



II. 



Oldsaksformerne. 



Som det vil være fremgaat av redegjorelsen for fundforholdene, 

 representerer de fem bopladser i Allanenget ingen kontinuerlig 

 bosætning paa stedet, men to forskjellige bebyggelsesslatdier, som 

 det kan sluttes saavel av bopladsernes indbyrdes beliggenhet som 

 av den paafaldende motsætning i oldsakmaterialets sammensæt- 

 ning paa findestederne I, II og VI paa den ene og III og IV paa 

 den anden side. Efter dette saaledes paa forhaand givne krono- 

 logiske skille kan de enkelte fundpladser inden de to grupper slaaes 

 sammen saaledes at der under behandlingen av oldsaksmaterialel 

 kun tales om to bopladser, hvis hoide over havet er henholdsvis 

 27—30 m. og 14—20 m. efter de oplysninger som er git i det fore- 

 gaaende avsnit. 



Allanenget I, II og IV. 



Faa den hoiestliggende boplads har redskapsmaterialet ude- 

 lukkende været flint, hvis beskaf fenhet er gjennemgaaende daar- 

 ligere end det ellers pleier at være tilfældet paa de nordenfjeldske 

 bopladser. Paa vort findested er nemlig mest anvendt den skid- 

 dengraa, opake flint, hvis daarlige kvalitet yderligere er forværret 

 ved at den saa ofte har storre og mindre naturlige kvaster. Det 

 er denne flintsort som hyppigst forekommer paa de ælde sond- 

 morske bopladser. lait er der opsamlet ca. 1400 flintstykker, hvorav 

 hovedmassen foruten av naturlige blokke bestaar av avfaldsstyk- 

 ker der er store og grove som det gjerne er tilfældet paa de av 

 vore bopladser der likesom denne tilhorer skivespalterens blom- 

 stringstid. 



Av færdige redskaper foreligger ikke særlig mange, men dog 

 nok til at fundenes karakter træder tydelig frem, sæ,rlig da gjen- 

 nem skivespalterne, hvorav alle fem eksemplarer er store og fuldt 

 typiske. Den storste (fig. 4) er 9.5 cm. lang, tildannet av en bloks 

 ytterskive med den naturlige kalkskorpe for storstedelen bevaret 

 paa rygsiden. 



