Nr. 7] 



STENALDERSBOPLADSERNE 1 ALLANENGET 



15 



I et fund som dette, der er sammensat av kronologiske men 

 ubestemte former, er det av megen betydning al finde et holdepunkt 

 der kan danne et grundlag for angivelsen av de tidsgrænser mellem 

 hvilke fundet maa sættes. Av væsentlig betydning i denne retning 

 er f 1 e k k e p i 1 e n, som tæller 20 sikre eksemplarer og saaledes 

 utgjor halvparten av det samlede antal pilespidser. Nogen av styk- 

 kerne er ganske enkle, kun en tilspidset flekke, medens andre, som 

 de i fig. 9 avbildede, er fuldt utviklede former med tange og delvis 

 efterhuggede egge. Nogen blomstringstid som i Sverige og Dan- 

 mark, hvor flekkepilene hyppig træffes i store og vakre eksempla- 

 rer, ikke sjelden med fint tandede egge, har typen ikke hat i Norge, 

 hvor den kort efter sin opstaaen mottes med skiferpilen — eller 

 kanske rigtigere gik op i skiferpilen — og maalte vike for denne. 





Fig. 9. Flokkfpiler. Vi- 



Det er karakteristisk at Jæ^deren er det norske omraade hvor flek- 

 kcpilen er almindeligst; ti netop i denne landsdel spillet skiferen 

 mindst rolle som redskapsmateriale. Selvfolgelig hadde en saa 

 enkel form flekke])ilen alle betingelser for al holde sig længe i 

 bruk, og den træffes da ogsaa paa de fleste av vore bopladser, men 

 i liten og forkrolilet skikkelse, gjerne oversat i kvarts eller berg- 

 arter, som det særlig var tilfa^ldet i Garnesfundct'. 



Medens de fleste andre flinter i AUanengfundet kan følges til- 

 bake helt til den ældste bosætning vi for tiden kj ender i vort land, 

 er flekkepilen en ny form som ikke er iagttat paa findesteder med 

 ublandet flintmateriale. Tiden for formens opstaaen maa her som 

 i Sverige- forlægges til ganggravstid. Der kan mindes om at 



1 A. W. Brøgger. Stenaldersbostedet ved Garnes, B. M. aarb. 1913, no. 2, 

 s. 17 f. 



- Oscar Almgren. Några svensk-tinska slenåldersproblem, A. T. S. XX, 

 no. 1. s. 1.5. 



