18 ANATHON BJØRN [1920 



ende. Under- og oversiden niotes i en skarp kant der ofte bærer 

 en fin retouch særlig ved det avrnndede endeparti, men retouche- 

 ring iagttages ogsaa i flere tilfælder langs siderne. Længden varie- 

 rer mellem 2.2 og 6.8 cm. Alene retoucheringen turde være nok til 

 at bestemme disse flinter som skrapere og at de virkelig har været 

 anvendt som saadanne fremgaar med tydelighet av at man dels 

 med det blotte oie og dels gjennem forstorrelsesglas kan se slit- 

 merker. Det er utvilsomt at Numn\edal har ret naar han i disse 

 stykker ser en egen redskapsgruppe, men jeg kan derimot ikko 

 anse det for andet end en morsom hypotese, naar han sammenstil- 

 ler dem med de grattoirs carénées som i stort antal er fremdradd 

 paa paleolitiske findesteder i Frankrig". Ganske vist er likheten 



^/ 



L^K 



^"^^^w 



d. 



Fii,'. 18 ;i — cl. 4 gralloirs ciirénéiv 



mellem de kjolf ormede skrapere fra Kristiansund og de franske 

 stykker fra Aurignacicn- og Magdalénien'' slaaende, men selv 

 om man antar en bebyggelse av Norge samtidig med disse perioder, 

 viser fundforholdene at nogen relicter fra paleolilisk tid kan man 

 her ikke ha for sig. De kjolformede skrapere er nemlig aldrig iagl- 

 tat paa bopladser med redskapsinventar av den ældre stenalders 

 karakter fra det nordenfjeldske Norge. Her optræder de ude- 

 lukkende i)aa bopladser som staar Allanengfundet nær i tid, som 

 f. eks. bopladserne ved Dunkersundet, paa Kirkelandet, Kristian- 



1 .4. \iimi}}C(hiL Nogen primitive steiiiilclersformer i Norge. Oldtiden IX, 

 s 1 55. 



- H. Breuil. I>es gisements Présolutréens du type d'Aurignac, Congrés in- 

 ternational d'nnlhropologie et d'aicnéologie préhistoriques Monaco 1906 I, 

 s. 335 ff. Dechclette. Manuelle d'archéologie I, 1908, s. 120. 



3 H. Brciiil. Les subdivisions du paléolitique supérieur et leur significa- 

 tion, congrés inlernalional d'anlhropologie cl d'archéologie préhistorique, 

 Geneve 1912 I, s. 231. 



