20 ANATHON BJØRN [1920 



de mandelformede flinleis foniienllige tid — er iiiorsoml, men 

 meget farlig. 



B o r e s p i d s e r . Er fundet i et samlet antal av 224, hvorav 1 1 

 av bergkryslal og 1 av mork kvarts. Flekke horet er det al- 

 mindeligste, tildaimet av tresidede eller almindelige flekker med 

 en godt tilhugget og sterkt retoucheret spids. Disse, hvorav ingen 

 i længde naar over 5 cm., er saa fine og spinkle at de ikke kan ha 

 været anvendt til boring i noget haardere materiale. Sandsynligvis 

 har vi her for os redskaper som maalte være forhaanden under 

 arbeidet i ben og horn. Til at frembringe tine runde huller egnei 

 de smekre flekkebor med sin trinde spids sig udmerket. Men vir- 

 kelige arbeidsbor til benyttelse ved grovere arbeide som det fore- 

 faldt under det daglige liv paa pladsen, savnes heller ikke. Til 

 denne art bor horer en del der er dannet av flint- 

 stykker som ved avspaltningen fra blokken tilfæl- 

 / '" li ^^^ hadde faat en slik form at de ved litt efter- 

 /;/ I ' 7 hugning gav en tjenlig borespids. Disse er gjerne 

 \ ' i\ I store og grove og kan kun ved sine slitemerker 



skjelnes fra avfaldet. Endelig foreligger i ringe 

 , ^^ , antal del tykke klumpede bor Ordning I, 29, en 

 I *; "■■ n form som ellers er ret almindelig ogsaa paa vore 

 yngre bopladser. 



Flekke r n e. Blandt disse kan som egen 

 gruppe utskilles endel stykker der kun har en egg 

 og en tydelig markeret ryglinje. Disse mere mas- 

 sive flekker maa opfattes som kniver og har vel 

 været indsat i et skaft. Der foreligger kun ti hele 

 hvorav en er avbildet som fig. 15. 



Den almindelige tveeggede flekke findes i 876 

 p.^ .. eksemplarer, væsentlig fragmenter. Den længste 



Flekkekniv. av flekkenie er 8 cm. 



Blokke og knut er. Forekommer saavel 

 av flint som av bergkrystal og kvarts. Av de 90 

 av flint viser de alier fleste uregelmæssige avspaltninger, medens 

 tre smaa flekkebor av bergkrystal er udmerkede stykker. 



Redskaper av b e r g a r t e r. Gjennemgaaelsen av flint- 

 materialet fra Allanengfundet III — IV har vanet litt av en orken- 

 vandring. Med undtagelse av den kjolformede skraper fandtes der 

 intet der i nogen hoiere grad var egnet til at fange interessen. Men 

 naar vi nu fra arbeidet i flint vender os til arbeidet i bergarter, 

 blir det anderledes. I redskaperne av dette materiale ligger fundets 

 centrale betydning, ikke fordi der av bergarter er dannet redskaper 

 som ikke tidligere kj endtes eller hvis teknik er saa fuldkommen 

 at av den grund over sin tiltrækning, ti i saa henseende foreligger 



