AARSBERETNING FOR 1920 31 



Pattedyrsamlingen fikk i 1920 tilsendt den i direk- 

 tionens årsberetning for 1919 omtalte hornkrone av hjort (Cervus 

 elaplms atlanticiis) som avdode cand. Ulrik Sverdrup onsket 

 skulde tilfalde Videnskapsselskapet efter hans og hans so- 

 skendes dod. Den har tilhort en hjort som har levet på 

 Nord-Heroy og dode omkring år 1680. Pannebrasken med 

 hornene blev opbevart og anbragt på en utskåret tavle på 

 et hjortehode som likeledes var av træ. Hoire horn er 72 cm., 

 venstre 76 cm. langt, og de har tilsammen 15 takker, idet 

 venstre horn foruten de 7 ordinære er forsynet med en 8de, 

 rudimentær, 2^2 cm. lang ekstra-spiss. Hornet er forovrig me- 

 get symmetrisk utviklet; dets stamme er sterkt krummet. 

 Hornet horer blant de storre av norsk hjort og har foruten den 

 nevnte ekstra-spiss bl. a. interesse fordi det viser at i de forlopne 

 henved 2^/2 hundre år har den norske hjorterase i det store og hele 

 hatt samme utseende som kyst-typen (den «atlantiske») i nutiden. 



I e V e r t e b r a t s a m 1 i n g e n er der påbegynt en revisjoi) av 

 eldre materiale av decapoder (10-bente krebsdyr, krabber, reker 

 etc.) som i forbinnelse med en fortsatt innsamling er tenkt som 

 grunnlag for en oversikt over denne gruppe av Trondhjemsf jor- 

 dens fauna. 



På sommerens ekskursjoner med «Gunnerus» blev der foruten 

 dette og forskjellig annet materiale også samlet endel fastsittende 

 protozoer (specielt folliculinider — såkalte «karaffeldyr»). — 



En måneds tid har jeg benyttet til innsamling av enkelte in- 

 sektgrupper (gresshopper og oienstikkere) på Sorlandet. — 



Jeg har i årets lop levert inn til trykkning en oversikt over 

 sjeldnere fisk i Nord-Norge (Tromso Museum) og Protozoer fra 

 Dr. Mortensens Stillehavsekspedisjon (Kjobenhavn). 



