Nr. 2] 



ANAT. BYGNING HOS PHELIPAEA LANUGINOSA 



17 



fremgaar av nedenstaaende fig. 11, der er et radialt længdesnit gjen- 

 nem leptomdelen. Til hoire paa figuren sees endel kambiumceller, 



Fig. 11. Radiiilt længdesnit gjennem kambiuni og 

 selvundært leptom i stængelens nederste opsvulmning, (^^^/i). 



Som det vil fremgaa av foregaaende skildring av de unge stæng- 

 lers bygning, findes der i disse intet særskilt utviklet styrkevæv. I 

 ældre eksemplarer vil der dog i dette forhold kunne indtræde visse 

 forandringer, idet der nemlig kan utvikles virkelige mekaniske celler 

 i stængelen derved at væggene i veddelens erstatningsceller og ved- 

 parenkymceller ved en sekundær sklerose efterhvert blir fortykket 

 og fortræet. Med reagenser og farvestoffer som chlorzinkjod, phlo- 

 roglucin-saltsyre, safranin, methylgront o. a. vil disse cellevægger 

 anta noiagtig samme farve som karrene, og da disse celler samtidig, 

 som tidligere nævnt, i tv ersnit har samme diameter og det 

 samme polygonale utseende forovrig, vil disse fortykkede celler paa 

 et saadant snit kun vanskelig skilles fra de trakeale elementer. 

 (Tab. I, fig. 3). 



Denne omdannelse av de oprindelige tyndvæggede celler til 

 mekaniske elementer kan i de forskjellige stængler opnaa en hoist 

 ulike mægtighet. Den mangler i almindelighet i de unge stængler, 

 hos andre omfatter den kun enkelte spredte erstatningsceller og 

 parenkymceller, eller, gjennem alle overganger, ogsaa samtlige ele- 



