Nr. 2] 



ANAT. BYGNING HOS PHELIPAEA LANUGINOSA 



21 



ylterste del tilslut fuldstændig avsnorer sig. Herved er der altsaa 

 opstaat tre karstrenger, to indre og en ytre, hvorav den sidste dan- 

 ner bladsporstrengen. De to indre smaa karstrenger fortsætter i 

 almindelighet i stængelen jevnsides; undertiden synes de ogsaa at 

 kunne smelte sammen indbyrdes eller med en av de tilstotende 

 karstrenger. Dette er aarsaken til at man paa tversnil ofte vil kunne 

 se 2 og 2 forholdsvis smaa karstrenger ved siden av hverandre og 

 likeledes at antallet av karstrenger i plantens ovre deler er storre end 



Fig. 14. Tversnit av en typisk — hadrocentrisk — blad- 

 sporstreng omgit av bark. v-*"/i), 



i den nedre. I bladsporstrengen, der saaledes er isolert fra kar- 

 strengkredsen, trænger bastdelen sig efterhvert helt riuidt og omgir 

 hadromdelen saaledes at bladsporstrengen, som figur 14 viser, er 

 fuldstændig hadrocentrisk bygget. Fig. 14 er et tversnit gjennem en 

 saadan koncentrisk bladsporstreng. Veddelen vil sees at indta 

 centrum og er helt omgit av blotbasten. 



Hos orobanchaceerne vil bladsporstrengen iflg. Hovelacques 

 undersokelser temmelig raskt og i et næsten horisontalt lop gjen- 

 nemtrænge barken og gaa ut i bladet. Dette er imidlertid ikke 

 tilfælde hos Phelipaea lamiginosa. Her vil bladsporstrengen, som 

 det fremgaar av tab. H, fig. 11, et temmelig langt stykke opover lope 

 omtrent parallelt med de ovrige karstrenger, eller ihvertfald kun 

 ganske svakt divergere utad, og forst like nær bladets basis gjor 



