Nr. 21 



ANAT. BYGNING HOS PHELIPAEA LANUGINOSA 



27 



efter Chatin mangler de kun hos sleglerne Conopholis og Aege- 

 netia — mangler fuldstændig hos Phelipaea lanuginosa. 



Sp-alteaapningene, der som nævnt findes i 

 epidermis paa den overjordiske stamme og 

 paa bladenes morfologiske underside, er ellip- 

 tiske, ofte litt kantede og mangler biceller.. 

 (Fig. 4 og tab. II, fig. 9). Selve spalten er for- 

 holdsvis liten, dens længde y^ — % av selve læbe- 

 cellenes længde. Læbecellene, der hver er omtrent 

 av samme bredde som epidermiscellenc, mangler, 

 i overensstemmelse med planten forovrig, ethvert 

 spor av klorophyll, men indeholder stivelse, ofte 

 endog i store masser. S];alteaapningene ligger til- 

 dels temmelig tæt, undertiden endog stotende 

 umiddelbart op til hverandre. Spalteaapningene 

 har en meget enkel bygning og dannes ved at en 

 epidermiscelle ved 1 eller 2 skjæve og buede tver- 

 vægger avgra^iser en oval celle, der saaledes i sin 

 form tydelig skiller sig fra de ovrige epidermis- 

 celler. (Fig. 20). I denne celle optræder der alle 



Hg.20.Mo{lercelle 

 for en sjjalteaap- 



/ede paa dette stadumi stivelsekorn, og den mar- P'"-;- I^^.'i"^ i"f^e 

 , ,1 . .• 11- 1 11 r nolder, i motsæt- 



keres saaledes meget tidlig som en modercelle tor ninfftilenidermis- 

 en vordende spalteaapning. Ved en længdeva^g, cellene forovrig, 

 der ofte er litt skjæv, deler den sig derefter i 2, og stivelse. {^^^Ii). 

 denne nydannede cellevæg tiltar efterhvert litt i tykkelse, særlig i 

 midtparti, hvor der opstaar en linseformig opsvulmning. Samtidig 

 med dette avrunder læbecellene sig og 

 poser sig ofte derved litt ind i de tilstotende 

 epidermisceller. Ved en læ^igdespræ^k gjen- 

 nem det linseformede parti i skillevæggen 

 mellem de to læbeceller dannes selve spal- 

 ten, og den fuldt færdige spalteaapning er 

 saaledes dannet. Fig. 21 viser to stadier 

 i spalteaapningens utvikling. 



Alle spalteaapninger er parallelt orientert, 

 med spaltens retning i selve plantedelens 

 længderetning. De viser sig imidlertid at 

 være av to forskjellige slags. Ved tversnit 



som epidermiscellcne (fig. 22) og er bygget 

 som typiske spalteaapninger med temmelig 

 store og vel utviklede membranlister paa 

 hver side av spaltens læbeceller. Av disse 

 lister syntes den eisodiale som regel at være 

 mest utviklet. Indenfor spalteaapningen findes en ofte temmelig 

 reducert aandehule, og kutikulaen sees at stræ^kke sig paa vanlig 



Fig. 21. To videre stadi- 

 er i utviklingen av spal- 

 teaai)ningene. ;;^'^*'/i\ 



