10 H. KALDHOL [1922 



i Stcmslu'sten, Horbergel elc. skyldes haveis påvirkning i en fjern 

 tid. Vanskeligere var del al laslslå, når havet hadde ulfort dette 

 meklige arbeide. Det lå snublende nær, å sammenligne disse hav- 

 dannelser med det som gjenfinnes t. eks. på Bremsnes og Frei. 

 Slrandlinjerne der er vistnok av <ie ilesle t. eks. Rekstad, henforl 

 til den senglaciale tid. Dr. Rensch heldet dog til den anskuelse, al 

 de kan tilhore slrandllalens tid. 



For å få en bedre rede p^i disse loihold. utforte jeg sommeren 

 1918 og 22 en rekke terrassemålinger og maling av strandlinjerne 

 og hulerne på omhandlede strekning. Målingerne begynte ved 

 Jendemsbukten og fortsalle nordover til Sandblåst og oslover forbi 

 Gimnes. Da her fra denne strekning ikke forefinnes mange målin- 

 ger for, ulfyller de forså vidt et huU. Målingerne anfores her sønden- 

 fra nordover: 



1.. G j e n d e m. 1ste trinn. Fra sjoen skråner en mindre terrasse 

 jevnl opover til 7.oo meter over taiigranden. 



2net trinn. Derfra en stor flat skrånende lerrasseflate hvis forre- 

 ste kant ligger i 9 meters hoide og ovre kant i 22.7o meter over tang- 

 randen. Den ovre kant ender i en steilskrent, som flere steder 

 sees å være utgravet i morenematerialie. Dette er tapestidens 

 marine grense. Mulig har stormbolgerne gravet endel hoiere enn 

 middelvandstaiid, 



3dje trinn. Fra tapestidens marme grense fortsetter dette trinn fra 

 en lilen steilskrent, hvis ovre kant ligger 25.7o meter over tangran- 

 den skrånende jevnl opover til den ender ved en betydelig steil- 

 skrent i en hoide av 37.6o meter. 



4de trinn. Fra forrige terrasse går steilskrenten brat op til 44.-" 

 meter over tangranden, hvorfra en ca. 150 meter bred svakt skrå- 

 nende lerrasseflate der er bestrodd med sten. Flåten ender med en 

 svak brytningskant i en hoide av 51.« meter. 



5te trinn. Dannes av en mere storstenet flale op til en steilt 

 Litgravel fjellvegg. Flåten ender i en hoide av 55 meter over lang- 

 randen. På delle sted kunde ikke sees merke efter havets virksom- 

 het hoiere op. Selve den bratte fjellvegg er utvilsomt utgravet av 

 havet i interglacialtid; men sjoen synes dog sikkert ha nådd til 

 55 meters høide i senglacial lid. Den i fast fjell ulgravne temmelig 

 tydelige strandlinje herfra rundt den vide Gjendemsbugt til Hol- 

 lingen — i 55 meters ihøide — markerer et langvarig stans i haveis 

 stand, om det skriver sig fra senglacial eller interglacial lid var 

 ikke mulig å avgjore her. I Gjendemsfjellel er der fra denne 

 strandlinje en stor, noken ur, som strækker sig langs en stor del av 

 fjellfoten og til meget stor hoide. Et fenomen som i disse trakter 

 gjenfinnes meget hyppig langs de bralte fjellsider, forulen på delte 

 sted er det kanske særlig karakteristisk på Julset. 



Terrasserne stiger ostover i Gjendemsbukten. Jeg fortsatte 

 målingen ostover til de gamle tun på Gjendem, der steg terrassens 



