32 H. KALDHOL [1922 



blandet ler med få, men hele skjell. Mest Cijprina islandica med 

 begge skall sammenklappet og ganske velbevaret epidermis. 



Over delle 10—15 cm. skjellbankedannelse, mesl bruddslykker 

 og enkle skall, selv Cijprina islandica olie bruddslykker og omtrent 

 bare enkle skall — likeså Neptunea despecta, bruddslykker. Brudd- 

 stykkerne er ofte så små, al artsbestemmelse ikke er mulig. Det 

 gjelder 1. eks. bruddslykker av en Buccinum. 



Over delle lag O.3 meler, ler, som er særlig rikl på Cyprina 

 islandica og Mytids modiolus i enkle skall. Skj ellene gir et sterkt 

 slitt innlryk men er for det meste hele. Så et telt lag med Pecten 

 islandicus i enkle slilte skall ialt O.2 meters meklighel. 



Derover O.4— O.s meters mektig lag der forer Cyprina islandica 

 og Mya truncata etc. i store hele eks. med begge skall sammen- 

 klappede og Mya trunata i sedvanlig lodrelslående stilling. 



Det kan ikke godt opfattes på annen måle, enn her har foregått 

 en betydelig landhevning, således al banken har været hevet op til 

 slrandnivaet eller endog over havflalen i et lengere tidspunkt. Så 

 er der skedd en ny senkning, hvorunder det ovre Cyprina og Mya 

 lag er avsat. 



Sporsmålet blir, når har denne landhevning funnel sted? 



Svaret herpå tror jeg å ha funnel ved studiet av skjellbanken på 

 sydsiden av Sandblåslvågen, ved Storelven, sammen med en noiere 

 granskning av morenerne i terrasserne i tilgrensende strok. 



Allerede under min behandling av kvartærlagene i Nordfjord 

 fanl jeg på Taklo en uvasket morene under de senglaciale avleirin- 

 ger kun få meter over havet. 



For el par års lid siden (1920) fandt gårdbruker Ola G. Taklo 

 under groftegravning på et nærliggende sted et annel profil i 10 — 14 

 meters hoide med ganske lignende forhold. Han fanl også endel 

 avlryk av muslinger i del overliggende ler. Ved et besok på stedet 

 sommeren 1921 kunde morenen og lerlagene konstateres: men 

 der fanles ikke mollusker. Imidlertid tyder begge disse profiler på 

 Taklo på, at landet der sikkert har været hevet omtrent til den nu- 

 værende hoide for den senglaciale senkning. 



På Sandblåst har erosionen ulgravet en reklce terrasser, hvorav 

 tapesnivået er en av de mest fremtredende. Det viser sig, at under 

 tapestidens hevning har erosionen fort bort alle lag, som tilhorer 

 den senere del av hevningen, så tapeslidens betydelige akumulasjon 

 ligger umiddelbart på meget gamle senglaciale lag, som i alt 

 vesentlig ligner de dypere lag i Romeloken. I blandt de på Gautvik 

 f unne arter finnes også Tellina Loveni, som er karakteristisk for det 

 senglaciale yoldialer i Vendsyssel. Forut for dette yoldialerels av- 

 selning foregilds. i Danmark en betydelig landhevning, som var 

 slorsl i det tidsnim som Nordmanx i sin avhandling: »Oversigt 

 over Del nordlige Jyllands kvarlærti(l» kalder den sisle glacialtid. 

 Under den påfolgende senglaciale lid sank landet betydelig. 



