44 H. KALDHOL BIDR AG TIL MØRE FYLKES KVARTÆRGEOLOGI Nr. 2] 



En slik stigning, som der har foregått under tapestid med en efter- 

 folgonde senkning på op til 20—30 meter for Vestlandets vedkom- 

 mende, har selviolgelig tat uhyre lang lid. Forbinnelsen mellem 

 den eldre og yngre kultur blir derfor tilsynelatende avbrutt, idet 

 mellemleddet for det meste er odelagt eller begravet av havavlei- 

 ringer. Ti det er vel ikke tvilsomt at befolkningen flyttet sine 

 boplasse efter den vikende havstand, som de senere måtte flytte 

 unda, da havet igjen steg. 



At hevningen og senlvnhigen har omspendt et ganske betydelig 

 tidsiimi sees bl. a. også av den ikke ringe mektighet som de 

 organiske masser har nådd under den forutgående hevningsperiode. 

 Nummedal har således på Mioen funnet ca. 1 meter mektig torv- 

 myr under tapestidens strandvold. Ikke bare som en enkelt sam- 

 menstuing; men jevnt over del hele. Og delle er ikke en enestående 

 foreteelse, Rekstad fant toi-vmyr under en strandvoll på Harhams- 

 oen, og under et besok på Hildreslranden i 1906 fortalte en gammel 

 mand mig at også der fant de torv under en strandvoll. 



Nosttvedlkulturen, som mange holder for den eldste bosteds- 

 kultur vi har, viser sig å være noie knyttet til tapesnivået. Boplassene 

 gruperer sig omkring tapesstrandlinjen og nedover den nedenfor 

 liggende terrasseflate. Delte viste sig allerede ved den forst under- 

 sokte boplass av dette slag, Sjoskogen, Nosttvedt i Nordby*). Det 

 samme har vist sig ved undersokelser som er gjort i More fylke, 

 Bonnnelo etc. På Gjermundnes er der som for nevnt flere steder fun- 

 net boplasse med rullet materialie. Og lektor Nummedal har kunnet 

 påvise, at det også her er Nostlvedtboplasse. De ligger samtlige ved 

 eller under tapesstrandlinjen, som her ligger 21 m. over havet. Men 

 der ligger et uhyre langt tidsrum mellem denne 

 tid, og da den eldste befolkning bosatte sig på 

 Gjermundnes, da m a a 1 1 e 'havet m i n s t ha s t å 1 1 

 i 4 5 — 5 meters høide. Ti i denne hoide er funnet en 

 rekke flinteforekomster med delvis vandslitte redskaper, sammen 

 med kulrester etc. u tover den lange flate GjeiTnundneshalvo, som 

 da såvidt hevet sig over havet. 



Såvidt jeg kan forstå har lignende forhold også været langs 

 hele More kyst, også ute i Fræna, Bud og Hustad. 



Denne tidligste innvandring kan ikke ha sat sig synderlige spor 

 i gårdsnavne eller lignende, da befolkningen uten tvil var en 

 nomadebefolkning som stadig lå på flyttefot; men dog antagelig 

 brukle op igjen de samme leirplasser flere gange. 



*) W. C. Brøgger: Slrandlinjen iincler stenalderen, pag. 133—37 m. fl. st. 



