10 o. NORDGÅRD [1922 



ledes godl vær. I oktober var der f. eks. i Trondhjem svært 

 liten nedbor. Men i 1. halvdel av november begynte storm- 

 varslene og samtidig kom gode storsildtidender ira Lofoten, 

 Titranhavet og Halten. Det blev et urolig vær med mange 

 storme både i november, desember og januar, men der var 

 også store mengder av sild under kysten, særlig i det egent- 

 lige storsild- og vårsilddistrikt. Også fra Nordlandskysten 

 berettes om betydelige innsig av sild. Således meldtes fra 

 Andfjorden omkring midten av desember at silden gikk tett 

 under land. 

 1910. Professor Collett opforer 1909 — 10 som lemenår med vandrin- 

 ger i 1909 fra de sydlige og vestlige hoifjell. I løpet av 1910 

 var der også nogen forokelse i Østfjeldene. Dette stemmer 

 med at der i september 1910 forekom lemen i mengde i 

 Rorostraktene og nedover mot Gauldalen. Fra andre deler av 

 Trøndelag hortes intet om lemenvandringer i nevnte år. Som- 

 meren 1910 var en utpreget torsommer. 

 1922 — 23. I slutten av august og begynnelsen av september 1922 

 kom der trekkende ostenfra en mangfoldighet av lemen til 

 Rorostraktene. I september horte jeg om lemen fra Stod og 

 i oktober omtaltes lemen fra Trondhjems omegn. En natt 

 i slutten av oktober så jeg også lemen i en gate på Baklandet 

 i Trondhjem. I begynnelsen av november såes eksemplarer 

 av arten ved Videnskabernes selskap. Da jeg i begynnelsen 

 av november var en tur i Stod, så jeg lemen både om dagen 

 og særlig om kvelden. De er jo som bekjent natlige dyr. 

 I Stod var der heller ikke nogen mangel på dem i julen 1922. 

 Vinteren har hittil været mild men stonnende med litet sne 

 i bygdene og megen sne tilfjells. Det later også til at der er 

 rikelig med sild ved kysten, men den er vanskelig å få på 

 grunn av urolig vær. Som sedvanlig folges lemenene av rev 

 og andre gående og flyvende tiender. I slutten av november 

 hadde en mann i Tydalstraktene allerede skaffet sig 7 reve- 

 pelser. Merkelig nok er denne vinter også en lemenvinter i 

 Sætesdal. I tidsskriftet Naturen 1923, s. 31, står nemlig om 

 lemenår i Sætesdal. «Vinteren 1894 — 95 mykje lemen på disse 

 kantar. 1909 — 10 var der litt, seinare hev det ikkje vore nokø 

 fyrr no i haust.» 



Det er nokså rimelig at der er en forbinnelse mellem lemen- 

 vandring og værforhold. Det gjelder derfor å samle oplysninger 

 med dette for oie. Det ser ut til at lemenvandringer særlig fore- 

 kommer efter regnfulde somre, eller i frost- og gronår, men lemenene 

 kan også vise sig efter torsomre, hvilket var tilfeldet i 1872 

 og 1910. Materialet er ikke stort nok til at man kan felde en sikker 

 dom, men det synes å være en gjennemgående regel at den vinter 

 som følger på en lemenhost blir forholdsvis nedbørsrik øg stor- 



