Nr. 4] MYNTFUNDET FRA SAND 7 



gjør det imidlertid ikke, saa det maa altsaa være gravøren der 

 av en eller anden aarsak har graveret dobbeltstreken. 



Jeg tror derfor at det mest falske ved ovennævnte mynter 

 er navnet falskmynt, og at disse, og en hel del av de som ekte 

 holdte mynter, men med altfor meget fra de normale avvikende 

 indskrifter av Æthelræds typer, riktigst maa betragtes som 

 myntprøver. 



Naturligvis existerer der nok falskmynt, men jeg formoder de 

 alle bare fmdes blandt de ekte mest almindelige typer og bare 

 adskiller sig fra disse ved det slettere metal. 



At der av ovennævnte mynter fmdes saa ringe antal av 

 Knuds type i sammenligning med Æthelræds, er ogsaa et bevis 

 paa at der er utlært tilstrækkelig av myntmestre under Æthel- 

 ræds regjering saa ikke saa mange har behøvt at utdanne sig 

 som gravører under Knuds regjering. 



Irske: 



96. Adv. tSIHTRIC REX DYFLIN. Kongens hoved til venstre 

 med bart utstaaende haar. 



Rev. tF[Æ]REMANM'0 DYFLI. Dobbelt kors med 3 halv 

 maaner paa enden av hver korsarm. 



Hild. Sihtrics Mynt 24, a, 14. Æthelræds type D. Præget 

 for Sihtric III, Konge i Difehn o: Dubhn 989—1029. 

 Sammensat av 2 stykker; ca. V12 av mynten mangler. 



97. Adv. fBYM. . . .0. . . .M. Kongens hoved til venstre med 

 bart utstaaende haar. 



Rev. t • • E NE. .N Dobbelt kors med 3 halvmaaner 



paa enden av hver korsarm. 

 Hild. Knuds mynt, type B. 



Saakaldet «Thymns mønt». Meget slet exemplar sammen- 

 sat av 3 brudstykker, flere dele av omskriften mangler, 

 men mjmten repræsenterer — at dømme efter det som kan 

 læses — den sjeldne varietet beskrevet av Bernard Roth som 

 no. 26 i «The Coins of the Danish Kings of Ireland» i «The 

 British Numismatic Journal, Vol. VI, 1910» med følgende 

 indskrift: 



Adv. tDYMNROEfMNEDE 



Rev. fPIENEMINMODIMI 



