RONANDER [1922 



Nogen konge ved navn Thymn kjendes ikke i Irlands konge- 

 række, men i «Mémoires de la Société d'Archéologie et de Nu 

 mismatique de St. Pétersbourg» utgivet av B. von Kohne 1850, 

 Vol. IV, side 217 berettes, at Irlands myntvæsen begynder først 

 med Sithrik III, som 989 efterfulgte sin broder Glumain som 

 konge i Dublin, og at samtidig med ham slog nogle indfødte 

 høvdinger ved navn Dimnroe og Donald mynt. 



Paa de 15 forskjellige mynt som kjendes med Thymns navn, 

 og som beskrives av B, Roth i hans «Hiberno — Danish Coins»» 

 er han heller ikke benævnt Rex, medens Sithrik er kaldet Rex 

 paa alle hans mynter som kjendes. 



Videre læses hos B. v. Kohne: De i Dublin av Æthelræd II 

 og Knud prægede mynt beviser, at Silhriks trone en tid har 

 været indtaget av begge disse konger, som har bibeholdt den 

 engelske kongetitel paa de i Dublin slagne mynter. 



De fleste av begge kongers Dublinmynt bærer myntmesteren 

 Færemins navn. Denne slog ogsaa mynt for kong Sithrik. 

 Men da man endvidere kjender Sithrikmynt av kong Knuds 

 type, har antagelig sidstnævnte mægtige konge, som vel ikke satte 

 saa stor værdi paa det lille rike, tilbakegivet samme til kong 

 Sithrik omtrent aar 1019. 



I « Minder om de Danske og Nordmændene i England, Skot- 

 land og Irland, Kbh. 1851 » side 422 mener ogsaa Worsaae 

 «at Ethelred og Knud har været anerkjendte af Sigtryg som 

 Overherrer, eller at de mulig en kort Tid har været raadende 

 i Dublin ». 



Sakso fortæller i Danmarks Krønike, 10de bog, at Knud den 

 store 1016 førte en hær til England for at bekjæmpe Edmund 

 Jernside. I et av de store slag, formodentlig ved Ashington, 

 sommeren 1016 blev den danske bannerfører dræbt og danskerne 

 begyndte at flygte, men da avrev en tapper dansk kriger ved 

 navn Tymme Sjællandsfar en frisk gren og bandt til enden av 

 sit spyd, og med det krigsraap der bruktes i kong Knuds hær, op- 

 fordrede han de danske at følge det nye banner, hvad de ogsaa 

 gjorde, og slaget blev vundet. Til belønning gjorde Knud ham 

 til sin bannerfører, og han fik et tilnavn av folket, som ikke 

 nævnes av Sakso. 



