AARSBERETNING FOR 1922 



haande sygdommer baade paa folk og fæ, maatte komme til at staa 

 høit i ry og bli g jenstand for stor interesse og efterstræbelse fra be- 

 folkningens side. Sandsynligvis væsentlig som en folge herav er 

 dens utbredelsesomraade her i landet i de senere aarhnndreder 

 blit meget indskrænket. Saaledes synes den nu helt at være for- 

 svundet fra Sondfjord, Nordfjord, Sondmor og Romsdalen, hvor 

 den ifolge de gamle botanikeres beretninger var almindelig endnu 

 for 150 aar siden. Den er ogsaa nu en stor sjeldenhet baade i Nu- 

 medal og Hallingdal. I Gudbrandsdalen og Valders, hvor den endnu 

 i slutningen av det 18. aarhundrede var g jenstand for indsamling 

 i stor maalestok, og altsaa dengang maatte være meget alminde- 

 lig, findes den nu kun paa nogen faa steder. 



I det trondhjemske har likeledes planten været anset for at være 

 helt forsvundet. Vi vet av Chu. Gartners beretning at planten 

 «voxer vild her udi Gulddalen» og presten Ole Lie meddeler i en 

 skrivelse til GrxNERis i 1765 at han har fundet den «ved Gaardene 

 Enlien og Storlien samt paa adskillige andre Steder». Han fortællrr 

 ogsaa at bonderne i Budalen «sælge Rodderne i Mængde«. 11. sep- 

 tember samme aar sendte han blomstrende eksemplarer til Gunne- 

 rus. Disse eksemplarer fandtes endnu i behold i 1825 da M. N. Blytt 

 gjennemgik Gunnerus's herbarium, som er i Videnskapsselskapets 

 eie, men da Ove Dahe undersokte herbariet i 1890, var de forsvun- 

 det. Ifolge Holmboe 1. c. vites planten ikke at være gjenfundet i 

 Budalen eller noget andet sted nordenfjelds i hele forrige aarhun- 

 drede. Hvorvidt Gentiana purpureci i ældre tider ogsaa kan ha fo- 

 rekommet paa nordsiden av Trondhjemsf jorden, er meget usik- 

 kert. I gaardsnavnet Sotvik i Skjorn ligger muligens en antyd- 

 ning herom. O. Rygh (Norske Gaaidsnavne XIV, p. 37, 1901) ut- 

 taler at navnets forste del enten kan forklares som plantenavnet 

 Søta eller ogsaa som et elvenavn. Plantens norske navn er gjerne 

 søte, sotrot eller skarsote. 



Da Gentiana purpurea saaledes i over 100 aar har været anset for 

 at være forsvundet i det nordenfjeldske og forovrig i mange hen- 

 seender er av betydelig interesse, foretok jeg i begyndelsen av sep- 

 tember sammen med docent Tambs Lvche en tur op til Bjorgen 

 for nærmere at undersoke dens forekomst. Agronom Thomas 

 Talsnes fulgte velvilligst ogsaa med for at paavise findestedet. Det 

 lykkedes paa denne tur at gjenfinde planten paa flere adskilte lo- 

 kaliteter. Den forekommer saaledes i Fordalen baade paa nord- 

 siden og sydsiden av Toaasen ovenfor gaardene Flottum. Paa 

 nordsiden av Toaasen, i de saakaldte Fordalslierne, gaar den langs 

 bækkefar o. 1. ned næsten til dalbunden, hvor vi ved Raamoen fandt 

 en 10 — 15 eksemplarer i en hoide av 475 m. o. h. Den findes ogsaa 

 spredt bortover mot Fordalssætrene, langs Lerbækken og Hyld- 

 bækken. Sit egentlige utbredelsesomraade har den dog hoiere oppe 



