AARSBERETNING FOR 1922 103 



Det har vist sig at være noget vanskelig at finde et nogenlunde 

 velklingende og paa samme tid betegnende navn paa gruppen. 

 Jeg er blit staaende ved «gruppe» og gir denne benævnelse for- 

 trinet fremfor «avdeling», «utvalg» og «klasse», som jeg ikke finder 

 saa betegnende. Ordet «klasse» har jeg derimot anvendt paa de 

 underavdelinger av gruppen, som jeg foreslaar at der skal kunne 

 dannes. Forsaavidt er jeg i overensstemmelse med hvad der 

 gjælder for Christiania Videnskabsselskab. Men det erkj endes 

 villig, at der kan være delte meninger om hvilke benævnelser der 

 er at forelrække. 



I utkastet til reglement har jeg, som det vil sees, i meget fulgt 

 professor Sælands utkast. Endel detaljer er utelatt som over- 

 flodige; de fleste avvikelser skyldes naturligvis «gruppens» ind- 

 ordning under selskapet. Hvor hoit man skal sætte maksimums- 

 tallet for medlemmer, kan der være tvil om. Jeg skulde tro, at et 

 antal av 50 indenlandske medlemmer vil være hoit nok, selv om man 

 regner med, at adskillige indenbys medlemmer efterhaanden kom- 

 mer til at fraflytte byen og efterfølges av andre, for hvem der ogsaa 

 bor være en plads i gruppen^ Av adgangen til at opta utenlandske 

 medlemmer antar jeg der bør gjores en sparsom bruk, og jeg har 

 derfor foreslaat et maksimum av 20. Med hensyn til maaten, hvor- 

 paa den forste opsætning av gruppen skal foregaa, har jeg fulgt, 

 hvad jeg i den ovennævnte avisartikel hadde antydet. Jeg gaar ut 

 fra, at direktionen i fornoden utstræloiing vil raadfore sig med 

 videnskabelige kredse i byen, inden den foretar opnævnelsen. Jeg 

 har ikke trod at kunne foreslaa benævnelsen «præses» og «vice- 

 præses» for gruppens formand og viceformand. Man maatte 

 isaafald — for at undgaa forvekslinger — forandre benævnelserne 

 for formanden og viceformanden i selskapets direktion, som 

 nu heter «præses» og «vicepræses», og herom bor der ikke være 

 tale saalænge det ikke er sikkert, at en saadan gruppe vil bli oprettet 

 og vise sig levedygtig. Jeg har heller ikke fundet det rigtig at 

 foreskrive, at gruppen skal inddeles i underavdelinger (»klas- 

 ser«) og bestemme hvilke fag disse skal omfatte. Det vil efter min 

 mening være bedre at overlate dette til gruppens egen bestem- 

 melse. 



Jeg er ikke blind for, at adskillige av de i reglementsutkastet 

 foreslaaede bestemmelser kan være g jenstand for tvil, og at de 

 ved en yderligere bearbeidelse kan gives en saavel i indhold som 

 i form heldigere avfatning. Men jeg antar, at utkastet, som det 

 nu foreligger, vil være tilstrækkelig til at vise, hvordan de i min 

 ovemiævnte artikel i «Trondhjems Adresseavis« fremholdte tanker 

 i tilfælde kunde realiseres. 



Ærbødigst 



Beichmann. 



