67 



hvilke den yderste paa hver Side er størst og de øvrige 

 efterhaanden, men kun langsomt, aftage i Størrelse indad- 

 til imod Randens Midte, saa at de 2 inderste omtrent 

 hlive halvt saa lange som hiin. 



Halens Si de vedhæng (sjette Par Bugfødder) over- 

 rage betydeligt Enden af det mellemste; det indre (Fig. 

 99, d) er omtrent af lige Længde med dette sidste, det 

 ydre (ibicl., e) er en god Deel længere. Begge forholde 

 sig iøvrigt som hos P. norvegica med Undtagelse af, at 

 der paa det ydre endnu ingen Tværfure eller Articulation 

 er synlig. 



Den beskrevne Form er tydeligt nok specifisk for- 

 skjellig fra begge de andre nordiske Arter. I Først- 

 ningen holdt jeg den ogsaa for forskjcllig fra P. sivado, 

 da der blandt de seneste af Heller (Crustaceen des 

 sudlichen Europas, 18G3, p. 243) givne nøiere Oplysninger 

 om denne sidste, af hvilken der desværre ingen mig be- 

 kjendt fuldstændig Beskrivelse haves, findes enkelte An- 

 givelser (saasom at „det mellemste Halesegments bageste 

 Ende er afrundet og væbnet med 4 smaa Torne" og at 

 „de 3 sidste Thoraxfødders sidste Led er afrundet i En- 

 den"), hvilke ikke passe paa vor norske Form. En nær- 

 mere Sammenligning med et fra min Reise i Italien hjem- 

 bragt Exemplar af P. sivado viste mig imidlertid at begge 

 Former utvivlsomt ere identiske. 



Mit middelhavske Exemplar er, jeg kan i dette Tilfælde 

 næsten sige lykkeligviis, ikke ganske fuldvoxent og frem- 

 byder derved en i visse Henseender saa meget større Lighed 

 med mine to endnu langt yngre norske. Dets Krop er nemlig 

 l 7 //' eller 48y 2 mm lang (det voxne Dyr skal efter Heller blive 



5* 



