91 



mig først fundet i et eneste Exemplar ved Christiansund 

 paa 50 — 60 Favnes Dyb, og i Sommeren 1865 ved Drøbak 

 paa 100 — 120 Favne i 7 Individer, af hvilke 5 Hunner og 

 2 Hanner. Den er dog her meget sjelden, hvorimod min 

 Søn nylig har fundet den temmelig hyppig paa en enkelt 

 Localitet, Skraaven, i Lofoten paa 250 Favne. Den synes 

 saaledes egentlig at være en arktisk Form. 



Hvad dens Bevægelser angaaer, da svømmer den ved 

 Hjælp af de 3 bageste Par Brystfødder stødviis eller i 

 lange Spring ligesom de andre Slægter af Gruppen Des- 

 mosoma undtagen, hvis Bevægelse er jævnere, og ligele- 

 des altid baglænds, hvorved Antennerne og de forreste 4 Par 

 Fødder strækkes lige fortil (Fig. 101). Denne Svømning 

 er dog hos Munnopsis, sandsynlig formedelst de mindre 

 udvidede eller smalere fjerde og femte Led af Svømme- 

 fødderne, mindre hurtig end hos Slægterne Eurycope og 

 Mesostenus og skeer, ligesom hos disse, for med Hur- 

 tighed at komme fra et til et andet Sted paa Havbunden. 

 Naar denne Hensigt er opnaaet, bevæger Dyret sig paa 

 Isopodernes sædvanlige Maade ved Hjælp af de forreste 

 Brystfødder, af hvilke tredie og fjerde Par ere virkelige 

 Gangfødder, medens de 2 første Par mere synes at være 

 Gribefødder. Under Gangen eller Krybningen, som er me- 

 get langsom, ere sædvanlig Antennerne tilbagebøiede. 



Efter foranstaaende Beskrivelse udmærker Slægten 

 Munnopsis sig fra Gruppens øvrige Slægter især ved 

 følgende Eiendommeligheder: 

 1. Ved den bageste Kropsafdelings (de 3 bageste Bryst- 

 segmenters og Bagkropsegmentets) pludselige Smalhed 

 i Forhold til den forreste. 



