bærende Segmenter. Kropsformen er nedtrykt og temmelig 

 smal og forlænget, næsten lineær, dog noget mere afsmal- 

 nende bagtil end fortil. Rygskjællene ere tilstede i det 

 usædvanlige Antal Hi (altsaa et Par mere end hos Flerhe- 

 den af Polynoinerne), nemlig paa de børstebærende Seg- 

 menter 1, 8. 4. G, s :)o, 25, i>8, 31, 34, og bedække 



hele Kyggen med Undtagelse af de 6 — 8 bageste Segmen- 

 ter, der ligesom hos den Malmgrenske Slægt Lagisca træde 

 frit frem bagtil. 



Hovedlappen (Fig. 2. a), som er lidt bredere end lang 

 og fortil udgaaende i 2 stumpt koniske svagt udadbøiede 

 Fremragninger, har, ligesom hos Lænilla alba Malmgren, en 

 Fure langs ad dens Midte ligetil Basis, hvorved den lige- 

 som bliver delt i 2 hjerteformige Sidehalvdele. Øinene ere 

 temmelig store, især det forreste Par, der ere usædvanlig 

 langt fjernede fra de 2 forreste koniske Fremragninger, 

 saa at de komme til at sidde enddog noget bag Midten af 

 Hovedlappens Længde; det bageste Par Øine ere mindre 

 og nærmere sammenrykkede samt beliggende lige ved den 

 bageste Kant af Hovedlappen. Tentakelen fattedes paa det 

 Drøbakske Exemplar, saa at kun dens Basis (b), som indtager 

 Hovedlappens forreste midterste Indsnit ragede frem; Heller 

 ikke paa Exemplaret fra Lofoten gjenfandtes ved den nølere 

 Undersøgelse Tentakelen, der rimeligvis meget let afbrydes. 

 Den er imidlertid paa den af mig efter det netoj) optagne 

 levende Dyr udførte Tegning (Fig. 16) fremstillet og her 

 omtrent af samme Længde eller endog noget længere end 

 Tentakelcirrerne, med hvilke den ogsaa baade i Form og 

 Farve stemmer overens. Antennerne (c), der udspringe under 

 Tentakelens Basaldel, eie na^sten 8 Gange saa lange som 

 Hovedlappen, altsaa betydeligt længere end hos de 2 øv- 

 rige bekjendte Arter af SI. Lænilla, men forøvrigt af den 



