11 



de ventrale. kun lidet bøiede og forsynede med tætte Tværra- 

 der afkorte Sniaapigge. De ventrale Fodborster (Fig. 11 b) 

 ere overordentlig talrige og meget tynde, næsten haartine, ved 

 stærk Forstorrelse (Fig. 14) dog forsynede med en tyde- 

 ligt udvidet Endedel. der ender med en kun yderst svagt 

 bøiet som oftest Standet Spids. Hvad der imidlertid ud- 

 mærker disse Børster ikke blot fra de ovrige Arter af 

 ^læ'gten men fra alle vore ovrige Polyiioiner, er den ganske 

 usædvanlige LaMigde af de tine i Tværradpr paa Endedelen 

 stillede Smaapigge. der rage langt frem udover Spidsen af 

 Borsten (se Fig. 15), næsten ganske skjulemle denne. 



Rygskjællene, hvis Antal som ovenfor anført er 1(5 og 

 ikke som hos de fleste øvrige Polynoiner 15, udmærke sig 

 ved sin tynde, bløde og næsten gelatinøse Beskaffenhed, 

 hvorved de ligne mere samme hos Alentia gelatinosa (M, 

 Sars). De ere, med Undtagelse af det forste næsten kreds- 

 runde Par (Fig. 5), ovale eller bredt nyreformige (Fig. (|), 

 men formedelst deres bløde Beskalfenhed ofte noget ryn- 

 kede eller foldede og saaledes af mindre regelmæssigt Om- 

 rids (sml. Fig. 1). Deres Rand er fuldkommen glat uden 

 Spor af Cilier. Derimod bemærkes allerede ved en maa- 

 delig Lupe tydeligt (se Fig. 5, 6, 7) i den bageste Del af 

 deres Overflade enkelte' spredte eller langt fra hinanden 

 siddende smaa koniske, fuldkommen bløde Papiller, der 

 ved stau'k Forstørrelse (Fig. 8) vise sig at bestaa af en 

 tykkere Basaldel og en pludselig meget .smalere cylindrisk 

 Endesnært. Rygskjællene bestaa forøvrigt af en homogen 

 bruskagtig-gelatinøs Substans uden synlige Celler eller Re- 

 ticulation saadan som de vise hos Alentia gelatinosa. og 

 gjennemdrages alene af de mangfoldig delte tine (Irene af 

 den Nerve, som ved deres Tilheftningssted træder ind i 

 deres Masse. Af haarde Dele opdager man selv ved stæn'ke 



