21 



parallele, ialmiudelighed ved Segmenternes Skillelinie af- 

 brudte, blodrøde Linier langs ad Ryggens Midte, hvilke 

 dog tabe sig i Kroppens forreste Del (omtrent ved det lode 

 Segment). Disse røde Linier tindes ogsaa hos H. tubicola. 

 hvorimod N. conchylega er udmærket ved en brun Tværlinie 

 paa Rygsiden af hvert Segment. Gjellerne ere hvidagtige, 

 men ofte rødlige (lys gulrøde) af det i dem circulerende 

 Blod. Indvendig sees langs efter Bugens Midte et rødt 

 Blodkar skinne igjennem Huden, hvilket i hvert Segment 

 afgiver til hver Side en Gren, som har en temmelig stor 

 oval blæreformig Udvidning og derefter løber hen til Gj el- 

 len, som den forsyner med Blod. 



Ogsaa Røret (se Fig. 7), som vort Dyr bebor, erfor- 

 skjelligt fra samme hos hine to norske Former. Detbestaar 

 af en tynd, dog stærk halvgjennemsigtig hvid Membran, 

 som udvendig er beklædt med et tykt Lag af Dynd, og er 

 af en temmelig glat cyhndrisk Form og noget stiv eller 

 lidet bøielig Beskaffenhed, omtrent som Røret af Sabella. 

 Røret af Nothria conchylega er ligeledes membranøst, men 

 beklædt med Qvisqvilier (store Sandkorn og især Conchylie- 

 og Skjælfragmenter etc), aldrig med Dynd, og er meget 

 stærkt fladtrykt som en Stav. Hos Hyalinpecia tubicola 

 endelig er Røret helt igjennem hornagtigt eller pergament- 

 agtigt, lys gulagtigt, glat, glindsende, glasagtigt gjennem- 

 sigtigt og af cylindrisk Form uden nogensomhelst Bedækning 

 af fremmed Materiale. 



Onuphis qvadricuspis (saaledes kaldet formedelst dens 

 4 Analtraade) forekommer ved Drøbak fra 50 hgened til 

 120 Favnes Dyb. hvor dens Rør i stor Mængde ligge løse 

 paa den dyndede Søbund. Ved Aasgaardstrand findes den 

 ogsaa enkeltvis op til 20 — 30 F. Desforuden forekommer 



