XLVIl. Bidrag till BRACONIDERNAS 

 kannedom. 



I. Cyclostomi. 



Afven om Ichneumoniderna i kroppsstorlek, fiirgernas rikedoni 

 och utmarkt sculptur pa metathorax kunna silgas ofvertraffa Braco- 

 niderna, sa hafva de sednare dock ett stort foretriide deri att studiet 

 af deras systematik underlattas genom 3 utmilrkta arbeten, som niira 

 nog samtidigt eller kort efter hvarandra hafva utgifvits ofver denna 

 afdelning af Hymenoptera. Det forsta iir af Nees ab Esenbeck: 

 Hymenopterorura ichneumonibus affinum monographise, Vol. I. Stutt- 

 gart 1834, hvari manga bade sliigten och arter for iorsta gangen iiro 

 noggrant beskrifna. Men da han hyllade det Fabriciska systemet 

 och baserade sina afdelningar pa palpledernas antal, sa ar det for 

 begynnaren forknippadt med ratt stora svarigheter att finna sig till- 

 rijitta i hans uppstiillning. Efter honom kom A. Haliday, bvilken i 

 Entomological Magazine i 1833 — 38. Vol. I — V behandlade Englands 

 Braconider, hvarvid han till en borjan slot sig till Nees' uppfattning 

 af genera, men sedan han funnit att palpledernas antal varierar 

 inom vissa sliigten och till och med inom konen af samma art och 

 lart kanna det samtidigt utgifna avbetet af VVesmael : Monographie 

 des Braconides de Belgique. Memoire'* de racademie royale de Brux- 

 elles Tom. IX -XI. 1835, 1837, 1838, insag han genast det betydliga 

 framsteg som systematiken i och med detsamma gjort och yttrar sig 

 pa foljande satt; „Methodi iniquitatem e computatione palporum 

 petitse jam multis nominlbus infirmatam redarguit quam maxime 

 examen Ali/siarum ; neque prsestat discrimen e longitudine corapara- 

 tiva palporum maxillarium atque labialium Clm:o Peletiero ilhitum: 

 viam accuratiorem Wesmaelii disquisitiones pandere videntur." 



Efter dessa forfattare hafva iifven Ratzeburg i „Ichneumonen 

 der Forstinsecten Band I— III, 1844, 1848, 1852 behandlat Braconi- 



