1785 



gaster hos skalbaggav, sardeles af Curculioner; nagia fa uppgifvas 

 lefva pa Diijtera, och en del, sarskilt af subgenus Vipio, tyckas lefva 

 uteslutande hos Coleoptera, i synnerhet Longicornes. 



Sasom ofvan namts ar antalet af species inom detta slagte 

 stort och en sonderdelning i subgenera tyckes vara af behofvet pa- 

 kalladt. Med ledning af framvingarnes areolering, antennskaftets 

 liingd och tydliga spiracula pa metathorax tror jag derfor att man 

 skulle kunna uppstiilla 2 subgenera, hvilkas karakterer salunda fram- 

 stallas : 



Conspectus subg"enerum. 



Vipio: Antenna^ scapo cylindrico. Metathorax spiraculis 

 distinctis. Alas antica? cellulis l:a cubitali et fnrcata 

 lateribus parallelis. 



Bracoii: Antenn» articulo l:o brevi, haud cylindrico. Me- 

 tathorax spiraculis haud conspicuis; alte anticse cellu- 

 lis l:a cubitali postice hitiore. 



Dpssa subgenera syuas vara skarpt atskilda saval genom an- 

 tennskaftet som iifven genom vingarnes areolering och spiracula pa 

 metathorax. Men inom denna forsta afdelning eller Vipio ar i ofrigt 

 en ganska stor olikhet radande i afseende pa pannans bildning, palp- 

 ledernas forhalkinde och abdominalsegmenternas kantniug, for att 

 ej tala om den kortare eller mera langstrackta radial-cellen ; sa att 

 man inom detta subgenus, som kanske snarare borde betraktas som 

 eget genus, kan finna flera viisendtliga olikheter, hvilka mojligen 

 Iramdeles torde vara af nog stor betydelse, for att derpa grunda 

 sarskilta subgenera. 



Dessa afdelningar tror jag lampligast pa foljande siitt kunna 

 ordnas : 



Cohors l:a. Alse antica^ cellula radiali brevi ; radio 

 longe ante apicem slse desinente ; clypeus apice plerumque 

 fasciculis e pilis condensatis formatis. Pedes haud toti nigri. 



Till denna afdelning, for hvilken Forster anviindt namnet 

 Vipio, hcira nagra arter, som foretradesvis forekomma i sydligai-e 

 Europa, men iifven finnas representerade i var fauna. De iiro ut- 

 markta genom hufvudet, som niirmar sig den cubiska formen, med 

 atminstone bred ej afsmalnande hjessa ; pannan iir ej insiinkt, ogo- 

 nen nastan runda, kinderna starkt utvecklade med tydlig fara mel- 



