1869 



blek, nastan hvitaktig; merabranen racker oftast nastan anda till 

 basen at' l:a segmentet, nagon gang blott till inidten. hvilket intraf- 

 far hos de arter, der abdomens skaft ar mera langstrackt. 



Beuen forete ej nagra vidare egendomligheter i afseende pa 

 deras sarskilta delar; hofterna aro pa de friimre korta, uastan runda; 

 pa de bakersta, som iiro langst, ilro de till formen mera kegelfor- 

 uiiga; hxren iiro mer eller mindre grofva men ej af vidare betydelse 

 iln genom deras olika filrg, som plagar vara constant silrskildt pa 

 bakbenen; raed tibierna iir samraa forhallande, men hilr tillkommer 

 dessutom den olika bekladnad med styfva, niistan tagglika borst, 

 sora forekorama hos en del arter, deras sporrar pa bakbenen aro 

 dock af vida storre betydelse, emedan deras liingd i forhallande till 

 metatarsus iir i manga fall det enda afgorande i fraga om djurets 

 plats i systemet ; tarslederna aro iifven stundom af vigt eniir sista 

 eller kloledens langd i forhallande till den nastforegaende eller 4:e 

 ej siiUan han begagnas sora indelningsmonient ; klorna iii'o ej sagade, 

 endast nagon gang forsedda med kamlikt stiilda borst. 



Brostet iir hvad mesosternum angar af vigt, ty dess sidodelar 

 eller mesoiileura visa mycken olikhet i afseende pa sculpturen; of- 

 tast finnes en glatt glansande flack nara ofre hornet (speculuin), den 

 ofriga delen iir antingen i bottnen fint liiderartadt virkad (alutaceus), 

 eller ock iir den skrofligt punktevad (coriaceus), raera siillan ar bott- 

 nen slat men forsedd med tydliga ej just tiitt staende punkter; me- 

 solcus ar utan undantag djup och baktill oppen; epicneraia fina men 

 riicka i de flesta fall iinda till framkanten. 



Hannarne at Mesoleius aro i allraanhet siillsynta, af raanga, 

 kanske de flesta kanner man for niirvarande ej nagon hanne, sa, for 

 att taga ett exempel, ar den stora och utmiirkla M. rufus endast 

 kiind i honkonet. Flera af de kanda hanuarne afvika stundom be- 

 tydligt fran honorna dels genom olika filrg pa ansigtet, stundom 

 iifven genora Ijusare band pa abdomen, hvilket hos honan iir svart, 

 nagon gang intriiffar dock raotsatta forhallandet; ej siillan iir iifven 

 sculpturen pa brostets sidor finare, liksom iifven clypeus ant;»ger en 

 nagot olika form genom starkare rundning af framkantens midt. 



Holmgren har indelat slagtet pa olika siitt. I sin uionografi 

 har han uppstiillt 2 stora afdelningar efter abdomens fiirg, den for- 

 sta omfattande alla de arter hvilka hafva abdoraen svart, den andra 

 innehallande de ofriga som hafva abdomen i midteu rod eller rodgul. 

 I sitt sednare arbete eller ^Dispositio" har han lagt clypei form till 

 gruud for arternas gruppering, sedan han afskilt nagra species efter 

 vingnerverua, brSstets speculum och dettas punktur. Det synes mig 



