1904 



Arterna af denna afdelning aro ratt svara att indela. Wes- 

 mael lade stor vigt vid clypei form, huruvida framkanten var bisi- 

 nuerad eller tvar, men i manga fall ar det svart att afgora, sarskilt 

 hvad hannarne angar, till hvilkendera af dessa en art bor hanforas. 

 Holmgren indelade dem efter scutellens och tibiernas farg och detta 

 vore mycket latt att uppfatta, men jag tror att scutellens farg stun- 

 dom kan variera till fargen. De species, som hafva svart scutell 

 har han grupperat efter areolans form, men, ehuru denna kan vara 

 ratt bra i manga fall, ar den dock ej absolut saker, utom det att 

 derigenom arter, sadana som I. castaneiventris och bilineatus hopforas 

 i en och samma afdelning. Hvad vara arter angar, anser jag att' 

 man lampligast skulle kunna fordela dem pa foljande satt: 



A) Tibise annulo nullo albo. Abdomen segmentis dorsalibus 3 — 

 4, 5 depressione basali distincta, plerumque nigro-coeruleum, 

 vel cyanescens. 



c) Scutellum totum vel dimidio apicali albido. Antennse feminae 

 ante apicem vix dilatatse. Callus infra alas albus. 



d) Coxse posticse feminse subtus scopula instructae. Metatarsus 

 anticus apice intus haud tuberculato. 



6. C. sinister (Wesra.). 



Ichneumon sinister (Wesm. Tent.\ Holrag.). 



Obs. Species scutello toto albido, capite genis buc- 

 catis, vertice lato; femina antennis baud spiralibus, coxis 

 posticis apice tuberculo scopifero instructis: raas flagello 

 semiannulo albo, articulis 8 — 20 linea elevata instructis ; 

 stigraate in utroque sexu pallido ab affinibus optirae di- 

 stinguenda. 



Temligen sallsynt i medlersta och sodra Sverige. 



7. C. leucocenis (Grav.). 



Ichneumon leucocerns (Grav. femina; Wesra.; Holrag.). 



Obs. A pra3cedente vertice angustiore, raetathorace 

 basi nitidulo, stigmate obscuriore, femina coxis posticis sco- 

 pula magna ex apice ultra medium extensa: mas flagello. 

 nigro, articulis 7 — 18 linea elevata obscura instructis. 



Ej sallsynt i Skanes bokskogar. 



