1922 



Anm. 1. Honan ar mycket lik I. melanotis, men skiljes lat- 

 tast pa baktibierua, som framfor den svarta spetsen aro roda samt 

 genom 2:a ocb 3:e dorsalsegmenten, hvilka aro klart roda, mindre 

 matta till folje af den ej djupa eller tata puncturen. 



Anm. 2. I. stranmitarius, hvilken ej tillhor var fauna ar lat- 

 tast kand, honan genora den hvitguhi fargen pa 2:a och 3:e segmen- 

 ten, bakbenens hofter med scopula, lar och trochanterer svarta ; han- 

 nen har 5—14 antennlederna i strangen med hel linja, baktarsema 

 svarta med undantag af basen. 



19. I. mlidicornis (Holmg.). 



Femina. 



I. validicornis (Holmg. Ichn.). 



I. vivacior (Tischb.). 



Mas. 



I. validicornis (Thoms. Opusc). 



Obs. Species parva, femina orbita interna petioloque 

 rufis, mas segmentis 2 — 4 croceis vel flavis, postpetiolo con- 

 colore, area meclia haud lata, pulchre striata ab affinibus 

 optime distinguenda. 



Funnen vid Trelleborg och pa (3land. 



mra) Feniina tibiis posticis rufis, apice nigris, rarius medio flavidis. 



n) Pronotum antice in utroque sexu fascia albida. Femina sco- 

 pula distincta, tarsis sabdilatatis. 



20. I. alhicollis (Wesm.; Hohng. Ent. Tidskr.). 



Mas. 



I. gradarius (Holmg. Ent. Tidskr.). 



Obs. Species magna femoribus posticis basi sat late 

 rufis: mas segmento 3:o subtransverso, tarsis posticis nigris 

 basin versus palKdis, antennis flagello articulis 5 — 18 linea 

 elevata instructis. 



Temligen sallsynt i medlersta och sodra Sverige. 



