2393 



Att I'rohoh<s otVerHyttas till Atnbh)tdi'riHi saiiit att F^imerodef! 

 och Exephanes komiua att sta nara hvarandra, deroin tror jag me- 

 ningarne ej bora vara delade; nien da Wesmael anser att AutothaluH 

 bor forenas med Tro(/i<s, sa synes miy bade mesosterni och meta- 

 thorax' structur vara allt for afvikande. Nar han erkanner att slag- 

 tena inom Pneustici aro svaga, sa far man gifva honom deri full- 

 komligt ratt och detta desto snarare som arterna af denna grupp 

 hvarken aro manga eller af pafallande olikhet, sa att om man vill 

 fasta sig vid de karakterer, som ligga till grund for deras atskil- 

 jande, mau med lika skal skulle kunna sonderdela Ichneumon i flera 

 genera och kanske med storre skal, da bade arterna aro manga och 

 forete storre olikheter inbordes iin hvad fallet ar inoni Pneusfici. 



Wesmael slutar sin ingress till Mantissa med den forklaTingeu 

 att han, hvad betraffar I. h<ctntorius, troligen hav sammanblandat 

 flera species, som mojligen kunna tillhora flera af de arter han upp- 

 stallt endast efter honor. Han uppmanar derfor hymenopterologer, 

 som ilro j tillfalle att studera dessa djur i naturen, att noggrannt 

 angifva de lokaler och tider da de traffat pa hithorande former. 

 Under forra arets regniga och kalla sommar vid Palsjo tyckte jag 

 att ett passande tillfalle till fragans losning betraffande nagra arter 

 borde , erbjuda sig. eniir endast ett jeraforelsevis ringa antal species 

 forekom. Bland dessa voro l. captorius, insidiosus och I. welanotis. 

 Jag erholl af hvardera dessa arter manga honor och ett annu sforre 

 antal hannar. Knilr I. niolilorius ej alls forekom under denna period, 

 skulle man ju kunna formoda att de hannar som denna sonunar in- 

 fangades samtidigt med I. nieh<notis borde hora till denna sistnamda 

 art Nagon visshet harom kan niippeligen uttalas utan vi fa noja 

 oss med sannolikheten. Hvad som frapperade mig var, att alla dessa 

 manga hannar hade en forvanande stor likhet med hvad jag antagit 

 vara I. macrocerus; jag bor dock niimna att, under alla de ar jag 

 vistats vid Faisjo, ingen hona af drnna art patrilflats. Dessa hannar 

 ofverensstilmma i allt vilsendtligt nied I. macrocerus; den enda olik- 

 heten ligger deri att flagellum iir niorkare, jia undre sichm pa sin 

 hojd brun, samt att costulan pa metathorax antingen rent af saknas 

 eller endast ilr svagt antydd, kanske iifven att deu roda framkauten 

 af 4:e segraentet iir i midten utdragen. sa att man skulle knnna 

 silga: segraento 4:o basi fascia triloba rufo-testacea. Denna det 4:e 

 dorsalsegmentets fiirg hos hannarne kan visserligen .synas obetydlig, 

 men den ilr dock hos I. yradarius alltid constant sa till vida, att 

 hur mycket iin fiirgen pa 2:^ och 3:e segmenten iir variabel, det 4:e 

 alltid iir svart vid basen. .Men dessa djur behiifva mangas forenade 



