2410 



GeDUS Banchus (Fab.) 



Caput clypeo apice medio inciso, oculis intus emargi- 

 natis, antennis scapo extus fere usque ad basin exciso. 

 Thorax epicnemiis nullis, metathorace brevi apice retuso, 

 area postica distincta, medio obsoleta, spiraculis magnis 

 linearibus; scutello apice spina vel tuberculo armato. Alse 

 superiores stigmate lineari, radium e trieute anteriore emit- 

 tente, ramo cubitali leniter arcuato; posticse abscissa l:a 

 radii 2:8e sequali. Abdomen spiraculis petioli in triente 

 basali sitis, terebra anum haud superante. Pedes sat validi, 

 unguiculis pectinatis. Mas plerumque palpis maxillaribus 

 articulo penultimo apice fortius compresso-dilatato. 



Genom urringade ogon och pa yttre sidan djupt utskuret 

 antennskaft latt skildt fran bada de ofriga genera. Hufvudet har 

 vanligen bakre orbitan blekgul; mandiblernas ofre tand ar storre an 

 den nedre, i spetsen bred och svagt urbraddad; antennerna aro hos 

 honan spiralbojda, stundom (B. compressiis och falcator) sa starkt, 

 att de bilda en dubbel ring. Framviugarnes areola ar stor och of- 

 tast sessil, nervukis ar alltid postfurcal, diskfaltets nedre yttre 

 vinkel ar nagot spetsig/ bakvingarnes n. recurrens ar lang och lig- 

 ger mycket snedt, sa att den traffar radius i midten. 



Gravenhorst har forvexlat konen, beskrifvit hannar sasom ho- 

 nor, honor sasom hannar, fastan han sjelf medgifver, att forhallandet 

 kanske vore tvartom. Wesmael har lemnat en kort ofversigt af de 

 arter han egt, inalles 4, fastan han sjelf ej patraffat mer an 3, ty 

 B. compressus har han fatt fran Sverige genom Dahlbom. For B. 

 monileatus har uppstallts ett eget subgenus (CorynepJtanus), grun- 

 dadt pa maxillarpalpernas sista led, som ar kort och i spetsen knapp- 

 formig. Holmgren har sett en hona af detta species, funnet af Dal- 

 man, och denna art synes hos oss vara sallsynt, ty jag kanner ej 

 detta species och vagar till folje deraf ej yttra mig om det beratti- 

 gade i att derpa grunda ett eget subgenus, men det tyckes som 

 maxillarpalpernas 2 sista leder skulle, atminstone hvad hannarne 

 angar, vara olika hos olika afdelningar. Salunda har jag funnit, att 

 hos B. compressus och pictus ar nast sista leden i palperna mindre 

 starkt dilaterad och sista leden langre an hos B. volutatorius och 

 B. falcator. hvilka bada arter hafva en mycket rikare gul teckning 

 hos hannarne an hvad forhallandet ar hos honorna. 



Sectio 1. Palpi maxillares articulo ultimo lineari. 



