21 



llbc^y^leli^'t kortere end den ydre. at" en mediet smal, næsteii tylindrisk I'onii. afsiiialneiide 

 mod Kilden, o^' inddelte i Heie korte tydelif,'t nfsatte Led, livoraf etlivcrt ^'iver Udsprinn 

 til -2 hiiiiie cilierede Svtiinmehorster. Den ydre Aare bestaar ialniiiidelifilied af (1 den indre 

 af .'• saailanne Led, livoraf det Iste ]»aa liver (iren er det sfurste: paa den indre Aare er 

 dette Led udma'rket ved en tra den ydre Kant ved T.asis ud-iaaende teinnieli(j stor hi- 

 mellits Idvidniiiji, der stra'kker sif,' paatværs over den ydre Aares IJasis, or paa den tvert 

 atskaarne Knde er besat meii 4 stivrkt udviklede Iloreborster. Kra de dvrifre Hajikrops- 

 lemmer adskiller imidlertid det Iste I'ar (Taii. 1 Kij;. ,21) s[<x granske iiia*rkeliiit ved den 

 indre Aares rudiineiitare Kdseende on eiendinmnelige iiygniii^'. Den er lier (Kif?. til') 

 nleddet, særdeles fyennemsigtig og meinbranøs samt neppe halvt saa lang som den ydre 

 .\are. Ved llasis viser den som paa de øvrige Par en vdre lainellos med stærkt udviklede 

 Horeborster besat Udvidning, livorimod Kndedeleii danner en simpel noget indadkiuinniet 

 mod Knden udvidet og jevnt tilrundet IMade, der kun barer en enkelt kort terminal IWtrste. 

 Taa ^piritusexemplarer viser denne ydre Del sig lyldt med et opakt granuleret Indbold, 

 der synes at være samnienlohet Uloil. Kndelig viser lilc Par (Tali. :> Kig. 11) den For- 

 skjel, at den indre (iren er noget stærkere forlænget og at 8 af de yderste Børster i den 

 ydre Kant ere stærkere udviklede. grovere cilierede og jiaa en eiendoinmeligMaade bolede. 

 Hos ganske unge Hanner ere liagkropslemmerne fuldkommen af samme rudimeiita^re Pyg- 

 niug som lios Hunnerne. Det forste Tegn til en Ditlerentiering viser sig derved, at der 

 ved Basis af ethvert af disse Vedhæng danner sig ndail t>n liilcii Udbugtuiiig. Dlmhic 

 Udbugtning tiltager i Størrelse og skyder ud i en Ilden konisk Kortsats, som er det første 

 Anlæg til den ydre Aare. Samtidigt afsnorer sig det inderste Stykke af Vedluenget til 

 et eget lidet Basalled, der mere og mere tiltager i Størrelse og i sit Indre vise tytlelige 

 Spor til den senere optrædende stærke Muskulatur (ofr. Tab. 4 Kig. 29). Den indre Aare 

 er endnu fuldsta^ndig af samme Udseende som Hunnens Bagkropslemmer. imii lidt efter, 

 lidt forlænge.s dens Kndedel og afsnører sig, ligesom drn nu betydeligt i Længde vo.xende 

 og fra (irundleddet tydeligt afsatte ydre (iren, i flere utydelige Led. hvorfra snart de i 

 Begyndelsen korte og ucilierede Svommebørster spire frem. 



Hale vi f ten stemmer idethele temmelig nøie overens med samme hos Hunnerne. 

 Kun viser det midterste Halevedhæng hos enkelte Arter et noget forandret Korhold af 

 Endetomemes indbyrdes Længde. 



De herheii horende Arters Karvetegning er ganske eiendommelig og ofte sær- 

 deles vakker. Det prægtigt purpur- eller canninrøde <')iepigment er allerede ovenfor 

 omtalt. Den øvrige Krop er paa (inind af de saTdeles tynde Integumenter i hoi Clrad 

 gjennemsigtig og næsten fuldkommen vandklar. Paa visse Steder af Legemet lindes imid- 

 lertid afsat et diffust mere eller mindre intensivt smukt orangefarvet Pigment, der giver 

 det hele D\t et eiendommeligt broget Udseende. Ingen af disse Piginentjdetter have 

 imidlertid den for de egentlige Mysiser saa characteristiskc stjerneforinige Anordning, 



