26 



ubetyrteligt concaveret; den indre viser omvendt en meget svag Convexitet; Enden er 

 meget skraat afskaaret i lietningcn indeniVa udåd, saa at det indre fremspringende Hjørne 

 næsten indtager V^ af hele Bladets Længde. Den ydre Rand er fuldkommen glat uden 

 Spol- af Btirster eller Torner, men gaar fortil ud i en usædvanlig lang og stærk noget 

 udadboiet taudforniig Fortsats; til hele den indre og forreste skjævt afskaarne Rand er 

 derimod fæstede til særegne Afsatser en Række af omtrent 30 meget lange og stærke 

 utydeligt leddede Fjærbørster. 



2det Par Kjævefoddcr (Fig. 13) ere af en meget kraftig Bygning. Det 4de Led 

 er især meget stærkt udviklet, ligesaa langt som de 3 foregaaeude tilsammen samt tem- 

 melig stærkt hoiet med den indre Rand i Midten tydeligt indbugtet. Endedelen eller 

 Tarsen er ligeledes stærkt udviklet og omtrent af foregaaeude Leds Længde. Dens sidste 

 Lc(l IT af oval Form, neppe en Trediepart saa langt som det andet og overalt saa tæt 

 besat med tine Haarborster, at Ledets Form forst ved Compression bliver synligt (Fig. 13'); 

 den fra Enden af Leddet udgaaende Endetorn eller Klo er meget liden, kun af Leddets 

 halve Længde; i Kanterne af Leddet findes paa hver Side, fæstede til særegne Afsatser, 

 i;_7 af de ovenfor omtalte eiendommelige med traadformig Endesnært forsynede cilie- 

 rede Torner. 



Fodderne (Fig. 14, 15) vise den for Slægten eiendommelige tynde og spinkle 

 Form, skjoiult de i denne Henseende endnu langt overtræffes af samme hos flere af de 

 øvrige Arter. De tiltage jevnt og ikke synderligt betydeligt i Længde bagtil. Iste Par 

 rækker fremstrakt næsten til Enden af de øvre Antenners Pedunkler eller er omtrent af 

 Rygskjoldets Længde, medens sidste Par er Vs længere og tilbagestrakt naar omtrent til 

 Begyndelsen af sidste Bagkropssegment. Endedelen eller Tarsen er paa de forreste Par 

 (Fig. 14) betyilelig kortere end det foregaaeude Led, men bliver paa de bågeste Par 

 (Fig. 1')) omtrent af saumie Længde som dette; dens Iste Led er paa disse sidste Par 

 omtrent Va længere end de 2 øvrige tilsammen. Svømmepalpen er paa Iste Par omtrent 

 halvt saa lang som selve Foden, hvorimod den paa de bågeste Par neppe, er mere end 

 Yj saa lang; dens Endesvøbe er paa alle Fodpar delt i 5 Led. Fodderne ere hos nær- 

 værende Art rigeligere forsynede med Børster end hos de øvinge; paa 4de Led tæller 

 man saaledes i dcii indre Kant 8—10 Børsteknipper, hvoraf enkelte ere temmelig lange 

 og vise en enkelt grovere i den ene Kant ved Roden grovt cilieret Børste (Fig. 14')- 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 2G) er lidt niere end halvt saa langt som sidste 

 Bagkropssegment, dets Brede ved Basis uoget større end Længden og omtrent dobbelt 

 saa stor som Breden bagtil; Sidekanterne ere næsten fuldstændig lige, medens denbagi'e 

 Rand viser en tydelig skjønt svag Convexitet. Af de 4 Endetorner ere de 2 inderste 

 næsten dolibelt saa lange som de 2 ydre og ikke fuldt af Vedhængets halve Længde 

 samt lige bagudrettede, medens de ydre fra Sidehjørnerne udgaaende Torner ere rettede 



