34 



Kropsforiii angaar, saa synes denne (cfr. Fig. 20—21) at være noget kortere og mere 

 undersætsig enrt hos de øvrige Arter. Rygskjoldet er fertil meget smalt og her neppe 

 synderligt bredere end Bagkropy)Oii fortil, men udvides jevnt bagtil. Panderanden er 

 (cfr. Fig. 2(1) kun lidet bøiet, nieu skyder sig i Midten frem i en tydelig kort Fortsats, 

 der ikke .som hos de foregaaende Arter er tilrundet, men triangulær eller dannende en 

 tydelig \iukcl. Kagkroppen afsmalnes jevnt bagtil; dens sidste Segment er temmelig 

 langt uden dog at opnaa samme Længde som de 2 foregaaende tilsammen. 



Øiiiene (cfr. Fig. 2(i) ligne i sin Form temmelig samme hos E. serrata og ere 

 som hos denne Art med sine spids tillol)ende Stilke fæstede tæt sammen i Midtlinien; 

 dog synes de at være endnu noget mere skjævt pæreformige, idet den forreste Rand er 

 meget betydeligt hengere end den bagre. Pigmentet, der viser en lignende dyb carminrod 

 Farve som hos foregaaende Art, indtager kun den alleryderste Del af øinenes nvre Flade 

 og viser sig derfor ovenfra seet kun som en temmelig smal Bord omkring Øinenes ydre 

 bredere Ende. 



!)(■ nedre Antenners bladdanuede Vedhæng (Fig. 22) er lidet og snmlt, omtrent 

 V4 længere end disse Antenners Skaft. I sinFoim ligner det meget samme hos E. Goesii, 

 men adskiller sig ved et langt ringere Antal Børster. Medens der hos E. Goesii findes 

 omkring 30, overstiger deres Tal her neppe 18. 



2det Par Kjævefødder (Fig. 23) er hos nærværende Art af et fra samme hos de 

 øvrige Arter af Slægten temmelig torskjelligt Udseende. De ere forholdsvis af betydelig 

 kortere og svagere Bygning, med Endedelen langt mindre udviklet og neppe saa lang 

 som det foregaaende Led, der kun viser en meget svag Bøining. Sidste Led (Fig. 23') 

 er forholdsvis temmelig langt, conisk tilspidset og viser ikke det hos de øvrige Arter 

 eiendommelige kostformige Udseende, idet de fine Haarbørster her kun ere tilstede i 

 meget ringe Antal; langs Kanterne findes fa^stede til særegne Afsatser 7 af de ovenfor 

 omtalte eiendommelige med fin Endesnært forsynede Torner (4 i den ene og 3 i den 

 anden Kant), og den fra Enden af Ledet udgaaende Torn eller Klo, der hos de øvrige 

 Arter er meget kort, er her af hele Ledets Længde og uæsten fuldkonmien lige. 



Fødderne (Fig. 24) ere, skjondt de vise den for Slægten eiendommelige spinkle 

 Bygning, dog hos na^rværende Art kortere end hos nogen af de øvrige og Forskjellen i 

 deres indbyrdes Længde meget mindre, idet de kun ganske lidet tiltage i Længde bagtil. 

 Endedelen er paa Iste Par betydeligt kortere end det foregaaende Led, men forlænges 

 noget paa de bågeste Par, saa at den her bliver omtrent lige lang som dette Led; dens 

 Iste Led er i)aa disse sidste Par omtrent af samme Længde som de 2 følgende tilsam- 

 men, medens det jiaa Iste Par er betydeligt kortere. Sidste Par rækker tilbagestrakt 

 kun lidet udover l'.agkroii])ens 4de Segment. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 25) har Sidekanterne næsten lige eller i den 

 bågeste Del utydeligt coucave; dets bagre Rand er fuldkommen lige afskaaret og de her 



