35 



firstfilc Tomer laiiRO on stærke; hos iiuiinen ori' disse Tonicr iiii'st«'ii af t-iis Lænndp op 

 ineri' ciiil lialvt saa laiine, som det ludc XedhiiMij,'; hos Haiiiicii deriiiiod er ilcf ydre l'nr 

 bftytlelitjt kortere. De -2 niediaiie llttrster eie o^jsaa niejiet ulitje lios hefjfje Kjoii; hos 

 Hannen række de hin>;t udenfor Knden af de indeiste Toiiier 0}i ere sta>rkt cilicrede, 

 medens de hos Hunnen ere nie;.'et sniaa o^ jiaa laiij^t nuT ikke saa laiifje som de 

 inderste Torner. 



De ydre Halevt^diuen;.' (ctV. I''i^. ;>) ere toilidldsvis tenmieli^; korte oa Lieiifide- 

 forskjellen melleni den ydre oa indre Tlado kun ul)etydelij:. Taa den indre 1'hide l)ema'r- 

 kes ikke som hos de '2 toregaaende Arter nopen sau^takket Kant. 



Hanncrne. der som sædvanlifjt ere nojict større end iiuiiiitrne. vise de for .Slægteu 

 characteristiske Eiendonimeli),'heder. Det til de ovre Antenners 1'edunkler fæstede Ai»i)en- 

 dix er temmelig stort oa liesat med ianne i alle Jletninuer udstraalende Borstebundter. 



NaTværende Art hlev forst fuuden af mij; i den allerinderste Del af Romsdals- 

 fjorden ved Vehhinssmes 0{? beskreven i min Reiseberetning for 1802 under Benævnelsen 

 Xemotoiius elejians. Den forekom lur temmelig 'ivppifi !'''•* nogle faa (o — (I) Favnes 

 Dyb lifje i Kanten af den mod Stranden skraanende Sandbakke. Da de øvre Vandlag i 

 denne indre Del af Fjorden paa (Irund af den lige her udmundeiide store Romsdalselv 

 luvsten ganske bestod af ferskt Vand, lykkedes det mig imidlertid ikke at faa observeret 

 den levende, ligesom alle de af mig fangne Exemplarer ved min Tilbagekomst fra Excur- 

 sionenie vare i en mere eller mindre oplost Tilstand. Mine Undersogelser af den kunde 

 derfor heller ikke blive saa fuldstændige som det udfordredes. Senere gjenfandt jeg 

 samme Art i levende og fuMkommeii nskadte FAemplarer i det Indre af Christianiafjor- 

 den, men lod mig ved enkelte tilsyneladcnde Forskjelligheder forlede til i den at se en 

 egen nærstaaende Art. simi jeg i min 3die Reiseberetning kaldte Nematopus pygmæus. 

 Ved senere fornyede Undorsogelser er jeg imidlertid kommen til fuld Overbevisniiii: nm, 

 at disse '2 formentlige Arter kun ndgjore en eneste Art, for hvilken jeg har troet at burde 

 foretrakke det sidste Artsnavn som det mest betegnende. De i min tidligere Diognose 

 (i|)forte forskjellige Characterer har jeg fundet for en stor Del grunder sig jiaa den <)m- 

 stændighed. at jeg af de ved \ eblungsnæs fundne Exemplarer tilfældigvis havde valgt en 

 ung Han til den anatomiske Undersøgelse, medens mine Detailtegninger af Christiania- 

 fjordformen vare udforte efter en Hun. Jeg kjendtc ikke dengang til, at Forskjellen 

 melleni begge Kjon ikke udelukkende indskrænkede sig til de ovre .\ntenner og liag- 

 krripslemmenie. men ogsaa tildels er udtrykt i andre af Kroppens A^ediuenu. navnlii: i det 

 midterste Halevedhængs Beva'bning. 



Skjont ingensteds i nogen synderlig Miengde, synes dog nænærende Art at være 

 jevnt udbredt langs vor hele Kyst. saavel nd mod Havkysten som ind i Fjordene, ialfald 

 til 'nirondhjemsfjnrden. Ved Lofoten har det endnu ikke lykkets mig at tinde den, men 

 den forekommer uden Tvivl ogsaa her. I sin Levevis ail-killer den sig fra de ovrige 



