3(5 



Arter derved, at den aldri},' tindes paa saadanne Dylxler, som disse. Je^ har aldrig iun- 

 det den dybere ned end 10—12 Favne, livorimod den gaar op lige til 3—4 Favne. Heller 

 ikke er den som de o\Tige Arter udelukkende bunden til blød leret eller mudret Bund, 

 men forekommer ogsaa mellem Alger og paa grov Sandlniud. 



Farven er ialmindolighed som bos de øvrige Arter, idet Kroppen er gjennemsigtig 

 med enkelte orangefarvede Shatteringer, livoraf de paa Ventralsiden af Bagkroppen i 

 Regelen ere af en betydelig lysere, næsteu okergul Farve. Undertiden viser dog Kro])- 

 pens Farve et meget forandret Udseende, hvilket især er Tilfældet med de paa Sandbund 

 forekonniK-nde Individer. Dette har sin Grund i et opakt kridhvidt Pigmentstof, der især 

 paa l-'(irkroppen (Rygsk.joldet) er særdeles stærkt udbredt, dannende talrige anastomose- 

 rende Forgreninger, hvorved det hele Dyr faar et eiendommeligt hvidspraglet Udseende. 

 Øinenes Pigment er altid ens hos alle Exemplarer og af en dybere zinolierrod Farve end 

 hos E. (ioesii og serrata, mere lignende samme hos E. microphthalma. 



Denne Art er især characteriseret ved sin ringe Størrelse, sine korte Fødder og 

 2det Par Kjævefødders Bygning. 



5. E r j t 11 rops a h y s s o r u m. a. o. S. 



(Till). 5 Fig. 1 — 12). 

 ErythroiDS abyssorum, G. 0. Sai-s, Undersøgelser over Cliristi.iniafjordens Dybyandsfauua pg. 22. 



Diagnose. E. serratæ valde affinis sed fere duplo major. Scutum dorsale niagis 

 dilatatum, corpore postico multo latins, antice et posticefere æqve latum, margine frontali 

 sat aiTuato in medio aliqvantum exserto et anguste rotundato. Corpus posticum tenue 

 sublineare, segmento ultimo sat elongato et 2 antecedentibus juuctis longitudine fere 

 æqvali. Oculi qvam in E. serrata minores et intervallo sat longo a se remoti, oliliqve 

 pyriforines, æqve longi ac lati, pigmeiito supra viso niagno reniformi. Sqvamæ antenn, 

 inferior. sat elongatæ phis qvam tertia parte pedimculis longiores, anguste lineares, mar- 

 gine exteriio in dentes 7—8 antice vergentes anteriorem angnlum externum occupantem 

 diviso, apice obliqvissime trnncato, angulo inferno longe porrecto et apicem aculei anguli 

 exterioris longe sujierante; seta^ marginis interioris et apicis circiter 38. Maxillipedes 

 2di paris validi, parte terminali articulo antecedente multo longiore, articulo ultimo sat 

 elongato et hirsutissimo, aculeo terminali brevi, lateralibus numerosis (20 vel ultra). 

 Pedes tenuissimi et vahhs elongati, postice magnopere longitudine increscentes, ita ut 

 par posticum longitudinem fere totius corporis æqvet et reflexum appendices etiam cau- 

 dales supcret. Pars eorum terniinalis in Imo pari articulum antecedenteni longitudine 

 vix superans, in posterioribus vero multo (tertia circiter parte) longior, articulo ejus Imo 



