37 



seqventibiis -2 junctis in lino pari |mniiii in ixistcrioribus fere qvadriiplo lon^'iorl^ Tclsoii 

 forma Unv ivuicm ac in K. (loesii. sed |paiilti nla^'is clontiatd, niarL'inil)Us latcnililms sub- 

 rectis, postfriore distinctt" arcnato; atnicM tcrniinalfs (ivani in cfteris sjtcciidius niulto 

 Itreviorfs. inti-rioros ne U-rtiain qvideni JonKitndinis iiarteni tclsonis icqvantes; extcri- 

 ores illis inulto broviores t-t obliijvo oxtus verfientcs. AiiinMidices laterales cau<læ 

 sat tdonnatæ. laniina interna qvani twtcnia 4ta circitcr parte brcviore niar^ino intcrnd 

 vix stTnilatd. Lonjiit. tVniina' adulta' tVre is Mm. 



Ui-nne Art or don storsti" i Shi-^tfn o>,' adskiller si^; licrvod strax fra den mvavt 

 nærstaaendo E. serrata. Medens denne sidste aldrig synes ut overskride en La'np;de af 

 ln Mm., «pnaar na-rwerende Art den anselifie La^n^jde af is Mm. eih-r na'sten den dob- 

 belte Sturrelse. KroiJsformen er (cfr. VifX. 1 og 2) som hos E. serrata forhoblsvis meget 

 slank og langstrakt: dog er Kygskjnldet eller Forkrojtpen navnlig i sin forreste Del bety- 

 deliij bredere og omtrent af samme lirede som bagtii. l'anderanden er (cfr. Fig. 10) 

 meget stærkt buiet og nddrages paa Midten noget stærkere, dannende en utydelig tunge- 

 fonnig l'roces. der skyder sig frem meliem Basis af (linene. Hagkrnppen er betydelig 

 smalere end Forkroppen og kun lidet afsmalnende bagtii; dens sidste «Segment er meget 

 langstrakt, niesten af samme Lænsde som de i foregaaendc tilsammen. 



(Muene (cfr. Fig. 10) ere omtrent af samme Form som hos F. serrata. men for- 

 holdsvis betydelig mindre og adskilte ved et temmelig langt Meilemrum fra hinanden, 

 samt kun hoist ubetydeligt ragende ud nvcr Kygsk.joldets SiderMiidc l'i'4nicntet. der er 

 af en lignende hoirød Farve som hos E. Goesii og E. serrata, indtagei' en temmelig 

 betydelig Del af Oiets ovre Fladc og er indad jevnt udrandet eller ovenfra seet nf nyre- 

 dannet Form. 



De nedre Antenners bladdannede Vedhæng (cfr. Fig.' 10) ligner ved forste Øiekast 

 meget samme af E. serrata. idet det visei' den samme eiendommelige Tandbevæbning af 

 den ydre Rand. Ved noiere Undersogelse viser det dog tiere Forskjelligheder. Det er 

 saaledes forhfddsvis betydelig hengere og smalere og overrager de ovre Antenners Pe- 

 dunkler næsten meil Tredieparten af sin Længde samt er over '/j saa langt som de undre 

 .\ntenners Skaft; ogsaa ere de 7— 8 Torner, hvori den ydre Rand er delt, mindre og mere 

 tiltrykte end hos E. serrata og de fra ilen indre Rand udgaaende Borster tahigere. Hvad 

 der imidlertid især adskiller dette Vedliæng fra samme hos Y,. serrata, er Forholdet af 

 F-nden (se Fig. :'.). Medens denne hos E. serrata er næsten ligc afskaaret, saa at den 

 fra det ydre Hjorne udgaaende Tand betydeligt overrager det indre Hjørne, er den hos 

 jiiPi-værende Art meget skjævt afskaaret i Retningen indenfra udail, saa at det indre 

 Hjitnie springer frem i Form af en tungeformig Fortsats, der langt overrager den fra det 

 ydre Hjwme udgaaende Tand. Ved nuiere Fndersogelse viser det sig, at den alleryderste 

 Del af ilenne Fortsats ved en tydtdig Tverlinie er adskilt fra det ovrige Blad. et Forhidd. 

 som iaitald ikke er saa let benmrkeligt hos de ttvrifxe .\rter. 



