5-2 



neiule sjjinkel og traaiklannet Fonn som hos Sl. Ei-ythrops og udmærke sig ved en endnu 

 sparsonnnore Børstebevæbning. hvorved de ved første Øiekast se næsten aldeles nøgne 

 ud. De tiltage, dog i forskjellig (irad hos de 2 Arter, i Længde bagtil, saa at de bågeste 

 Par altid ere længere end de forreste. Endedelen eller Tarsus, der paa Iste Par er 

 noget kortere end det foregaaende Led, bliver paa de hageste Par, især hos den ene af 

 Arterne betydelig længere, og bestaar af 4 indbyrdes med hinanden kun lidet bevægeligt 

 forliundne Led, der hnrtigt aftage i Længde mod Enden. Det Iste af disse Led er ialfald 

 paa de bagre Par betydeligt længere end de 3 følgende tilsammen, tyndest ved Roden 

 og noget fortykket i Enden, der er lige, ikke som hos de foregaaende Slægter skjæwt 

 afskaaret. -Jdet Led er igjen betydeligt (næsten dobbelt) længere end de ',2 følgende til- 

 sammen og ligesom na>stsidste i Enden forsynet med et særdeles tæt Knippe af overor- 

 dentlig tine lange Børster. Sidste Led, der ganske skjules mellem de fra foregaaende 

 Led udgaaende Børster og svarer til Kloens Basalafsnit hos de 2 foregaaende Slægter, 

 er (Fig. 15) særdeles lidet, af konisk Form og mangler ganske ethvert Spor af uogeu 

 Endetorn. i hvis Sted der fra den stumpe Ende udgaa (i tine Børster af samme Beskaf- 

 fenhed som de fra Enden af de 2 foregaaende Led udgaaende. 



Svømmepalperne vise næsten nøiagtig samme Form og Bygning som hos Slægten 

 Erythrops og ere hos Hunnen ikke synderligt stankt udviklede. 



Klækkeposen dannes som hos foregaaende Slægt af 3 Par tydeligt udviklede 

 Blade (cfr. Fig. 16), hvoraf det forreste fra 4de Fodpar udgaaende (eir. Fig. 14) er af 

 smal og langstrakt Form og i Kanterne temmelig rigelig forsynet med tildels lange cili- 

 erede Børster. 



Bagkropslemmerne hos Hunnen (Fig. 17—18) vise en meget lignende Form 

 som hos Slægten Erythrops. Ligesom hos denne Slægt tiltage de hurtigt i Længde bag- 

 til, og de hageste ere særdeles tynde og smale uden tydelige Børster langs den undre 

 Fladc og med Basalafsnittet meget længere end Endedelen, der paa Iste Par (Fig. 17) 

 næsten er forsvindende og paa sidste Par (Fig. 18) neppe udgjør V4 ^^ liele Vedhængets 

 Længde; de paa den ydre Udvidning fæstede Hørebørster ere særdeles stærkt udviklede 

 med meget stor og opblæst Rodbulbus (Fig. 19). 



Det midterste Halevedhæng (Tab. 4 Fig. 22, Tab. .5 Fig. 10) er betydeligt 

 stærkere udviklet end hos de 2 foregaaende Sla>gter og mere overensstemmende med det 

 for Mysiderne ialmindelighed typiske Udseende. Af Form er det langstrakt triauguhert 

 eller tungeformigt, bredest ved Basis og afsnuilnende mod Enden, der er bredt tilrundet. 

 Siderandene, der hos de 2 foregaaende Slægter vare ganske glatte, ere her i en mere 

 eller mindre Udstrækning tandede, saaledes som Tilfældet er med de fleste Mysider, og 

 Antallet af de fra Enden udgaaende Torner er forskjelligt hos de 2 Arter; hos begge 

 udgaa i Midten 2 fint cilierede Børster som hos de foregaaende Slægter. 



De ydre Halevedhæng (Tab. 4 Fig. 20, Tab. 5 Fig. 18) ligne temmelig samme 



