f.3 



hos KiyHuo|is. iiu'ii have Kii(lo|)lii(lt'nic forholdsvis iiouft InodiT»' ; den iiKhc 1'ladc <t 

 l>otyd«'li>:t kortoif imiiI den ydii' ofj er ikke san sta-ikt opsviihuet ved liasis som lios de 

 '2 toret.'aaiMide She^jter. Det saMlvaiili};e lloreortran er dof; ojisaa lier tilstede {t<: teiiiine- 

 lifi sta-rkt uilviklet. 



liifjenies I ilvikliiifi steinmer teinmelifi iioie overens med samme Ims Mysis, 

 med den Knrskjel imidlertid, at Øiiiene lier alleredi' i de 1'orste Stailier forraade sin nidi- 

 nienta're liyjininfi o;,' kun betegnes ved en mefiet liden enkelt tilnindet Kortsats Iihmii 

 Insert ionen af tie tivro Antenner (efr. Talt. 4 Fi^. ^:>). 



Ile fuldvoxnc Hanner (Tal). 4 Kiff. 24) ere ialmindelij;lieil lietydeligt storre 

 end Huniierne ofi have Itaiikroppen nofiet stn-rkere udviklet. 



He ovre Antenners Tedunkler (efr. Tal). 4 Fip. 'i"i. Tal). .'> Fig. 20) ere som sad- 

 vanlifil at sta-rkere liygning og i F.nden forsynet med det sa'dvanligc horstehesatte A]ii(en- 

 ilix. der er sta'rkt udviklet og i Fonn og Mygning (Tah. 4 Fig. 2<i) meget overensstem- 

 mende med samme hos Frythrttps. 



Svommepallierne og isiiT deics (imiidled er som hos Ilaniierne af de J foregaaende 

 Sliegter betydeligt stivrkerc udviklede end hos Hnnnernc. 



De ydre Kjonsvedhæn;; (Fig. -M)) ere af en eiendommelig smalt cylimlrisk Form. 

 tenmelig lange og jevnt krummede fortil samt kun forsynede med en enkelt Kndeltorste. 



llagkropsiemmerne ere samtlige udviklede til kraftige tvegrenede Svommeredska- 

 ber (Fig. 27— 2*<). Som hos Frythrops adskiller det Iste l';ir (Fig. 27) sig ved den iiidi- 

 nienta>re BeskatTenhed af den indre (iren, der nejipe er mere end '/a saa lang som den 

 yilre. pladefonnig og uleddet. I sin Form afviger den imidlertid fra samme hos Erythrops 

 derved, at Fndedelen ikke er udvidet, men jevnt afsmalnende og endende i en Spids, samt 

 i den indre noget bueforinigt hoiede Rand forsynet med en Rad af omtrent 12 stærke 

 Fjærbtirster. 4de Par (Tah. .") Fig. 21) viser emlini som hos Erythrops den Forskjel fra 

 de ovrige, at de til den indre (irens yderste Led udåd fæstede Børster ere betydeligt 

 grovere, noget hoiede og meget stærkere eiliercde (Fig. 22). 



Begge Arter af denne Sliegt ere prydede med et eiendommeligt smukt rosenrødt 

 eller violet IMgment, der viser den sainme diffuse BcskaHeiihed som hos Erythrops, 

 uden i)aa noget Sted at danne forgrenede Pigmentstjerner som lios Mysis. 



De 2 herhen horende Arter staa hinanden som ovenfor anfort meget nar. men 

 ere dog let kjendelige ved den forskjellige Form og Bevadming af Øiepladen og det 

 midterste Haleveillueng samt ved Foddernes forholdsvise J.a-ngde. 



