16 



paa det Punkt al den ydre Side, hvor Mandibelen har sin stærkeste Bøining. Den be- 

 Btaar som sædvanlig af 3 Led, hvoraf det Iste er ganske lidet, medens 2det Led er sær- 

 deles storl og pladeformigt med den indre Kant stærkt udbuet; langs begge Rande findes 

 stive, pigformige, ucilierede Børster, der i den ydre Rand danne flere Rader. Sidste 

 Led er lidet, neppe halvt saa langt som 2det og af smal oval Form. Det er i Kanterne 

 besat med lignende men kortere pigformige Børster, ordnede i flere Rader og har i den 

 bagre Kant nær Enden nogle faa korte, kamformigt ordnede, eilierede Torner samt en 

 fra Enden udgaaende noget længere nedadbøiet Børste, der ligeledes er eilieret. 



Iste Par Maxiller (Fig. 10) ere af temmelig kraftig Bygning og beståa som 

 hos de øvrige Mysider af en tyk med Muskler opfyldt og udvendigt med en tynd ud- 

 6taaende Kant (den rudimentære Vifte) forsynet Basaldel, hvorfra udgaar 2 indadbøiede 

 Grene. Den største af disse er paa sin lige afskaarne Ende bevæbnet med omtrent 8 

 usædvanlig lange og noget divergerende Torner, men er forøvrigt ganske glat, idet de 

 3 eller 4 til den nedre Side i kort Afstand fra Spidsen hos alle øvrige Mysider fæstede 

 eilierede Børster her ganske mangle. Den anden Gren er meget liden, kun dannende 

 en liden afrundet Lap med 2 korte ucilierede Børster i Enden. 



2det Par Maxiller (Fig. 11) ere forholdsvis mindre og smalere end hos de 

 øvrige Mysider og adskille sig strax ved den fuldstændige Mangel af den halvcirkelfor- 

 mige med de eiendommelige lange og tynde Børster besatte Bræm, der hos de øvrige 

 Mysider væsentlig giver disse Maxiller sin brede pladedannede Form. Indad udgaar fra 

 Basaldelen de sædvanlige 3 „lobi incisivi", men disse ere smalere end sædvanligt, saa 

 at de ikke dække hinanden indbyrdes som hos de øvrige Mysider; den bågeste af dem 

 er den mindst udviklede og har fæstet til en særegen Afsats 2 længere eilierede Børster. 

 Viften er ogsaa af et temmelig afvigende Udseende. Den er nemlig meget smal, næsten 

 af lineær Form og ikke som hos de øvrige Mysider forbunden med Basaldelen i en større 

 Udstrækning, men i Størsteparten af sin Længde fuldkommen fri, fortilrettet og ikke blot 

 langs sin ydre Rand, men ogsaa langs et Stykke af den indre Rand forsynet med Rand- 

 børster. Disse Børster ere kun faa i Antal (17 hos M. Didelphys og færre hos de 2 

 øvrige Arter), men meget lange, især de fra Spidsen udgaaende, der endog betydeligt 

 ovenager Enden af Maxillens yderste Led. Midt imellem Viften og de 3 indadretlede 

 Lober fortsætter Basaldelen sig som sædvanlig til en 21eddet Endedel, som man tidligere, 

 skjøndt neppe rigtigt, har benævnt Palpeu. Det Iste Led er ganske kort og uden Bør- 

 ster; sidste Led er derimod af en usædvanlig smal og langstrakt Form, næsten ligesaa 

 langt som hele den øvrige Del af Maxillen, noget afsmalnende mod Enden og i sin indre 

 Kant samt Enden besat med en dobbelt Rad af korte Børster, hvoraf nogle ere kort eili- 

 erede; den ydre Rand er derimod ganske nøgen. 



Iste Par Kjævefødder (Fig. 12) adskille sig væsentlig fra samme hos de øv- 

 rige Mysider derved, at de kun beståa af 5 Led, idet 2det og 3die Led hos disse her 



