i førselsaabningen bi beliggende. Den længste af Lapper ir besal med en Tværrad 



at' krammede Børster, og langs den 7dre8ide Bndes desaden en Rad af korte Herebørster. 

 Bagkrops lemmerne (Pl, vil ii'_'. 28 80) ere alle udviklede til tvegrenede 

 Svømmeredskaber med Bærdelea bred, pladeformig, 4kantel Basaldel og lange leddede 

 med cilierede Bvemmebørster besatte Grene. Paa late Par (Fig. 28) er dog som Ba 

 Tanlig den indre Gren rudimentær og særdeles kort, neppe \ snu lang som den pdre og 



aleddel med Enden Btompt tilrnndel og paa den hagre side i n ikke i Enden) forsynet 



med 2 Tværrader af Hørebørster (se Fig. 29) Den ydre pladeformige CTdvidning, booi 



denne Gren danner Baavel her Bom paa de øvrigePar, er smul, lineær og lige afskaaren 



aden Baml forsynet paa Iste Par med <>. paa ile uvrige Pai mrd r> lange Ilorehnrster. 



Paa Bidste Par adgaar der endno (se Fig. 32) tæt bagenfor denne Udvidning en min. Ire 



konisk Foit-at-, der ender med en enkelt eilierel Børste. Endelig adskiller n.-estsidste 

 Par ' Flg. 30 -iu r fra de øvrige derved, at der fra den ydre Grens sidste Led mlgaar 

 ikk>' Bom paa de øvrige Par 2 eilierede Svommeborster, men en enkelt lang, ligehagud- 

 reitet Torn. der nær «len noget bøiede Spids er Bærdelea grovt og tæt cilieret. 



Farven lios de herheu horende Arter er noget forskjellig, men adskiller sig 

 Btrax fra -amme hos de BBgte Myaia'er derved, al Pigmentet ikke som hos disse danner 

 e forgrenede Pletter eller Pigmentstjerner, men er fordelt i Form af amaa 

 Punkter og aregelmæssigl bogtede Linier over Legemet især langs deltes Ventralside. 

 Kun paa enkelte Steder gjenfinder man den for Mvsis'erne characteristiske sljerneformige 

 Anordning at Pigmentet, nemlig paa hver Side af Brvstposen og paa de øvre Antenners 

 Pednnkler. Hos alle 3 Arter lindes ogsaa ved Roilen af det midterste Balevedbæng 2 

 megel iøinefaldende jevnsides liggende Borte Pigmentpletter, der adsende fortil og tildels 

 • a bagtil Dregelmæssigt bogtede Pigmentstriber. 



Arterne af denne Slægt ere dels ægte Dybvandsformer, dels sublittorale. Ingen 

 at dem er imidlertid ligesom de fleste Arter af Slægten Mysis egentlige littorale Former, 

 men træffes aldrig forend i en Dybde a f nogle Favne. De ere mindre raske i sine Be- 

 rægelaer end de ægte Mysis'er og holde altid til tæt ved Bunden, medens hine som be- 

 kjendt ofte streife om i Flokke nær Overfladen af Våndet. 



Vi have som anført 3 herhen horende nordiske Arter, der ere let at adskille fra 

 binanden, formlen ved Btørrelsen, ved Formen af de nedre Antenners hladdannede Ved- 

 bæng og af del midterste llalevedhæng, tildels ogsaa ved den almindelige Kropsform og 

 Farven. 



