49 



Indre Ori,'aiier. 



Den indre Organisation er hos nærværende 

 Form ikke saa særdeles vanskelig at studere, da 

 Dyrets store Gjennemsigtiglied gjor det muligt at 

 observere saagodtsom alle indre Organer i sin Situs, 

 Ilden at nogen Dissection er forn oden. Paa de her 

 givne Habitusfigurer (Tab. VI, Fig. 1—4) er de vig- 

 tigste indre Organer antydede, saaledes som de viser 

 sig ved en svag Forstørrelse. Paa Tab. VII er af- 

 bildet Detailler ai' Nervesystemet, Fordaielsessyste- 

 met og Kjonssystemet i stærkere Forstørrelse. 



Fordøielsessystemet. — Tarmtractus bestaar af 

 ;-5 tj'deligt begrændsede Dele, nemlig Spiserør, Chy- 

 lustarm og Endetarm. Spiserøret er meget kort, 

 stærkt niuskulost, og stiger lodret op fra Mund- 

 aabningen til den forreste, i Hovedet beliggende Del 

 af Tarmen. Denne sidste Del er noget udvidet og 

 viser, overensstemmende med Legemets Konturer, en 

 svag Krumning, men gaar forovrigt umærkeligt over 

 i den bagenfor liggende Del af Tarmen, uden at 

 være begrændset fra samme som nogen virkelig 

 Mave. Fortil udsender denne Del til hver Side en 

 afrundet blindsækformig Udvidning, som bedst sees, 

 naar Legemet betragtes ovenfra (Tab. VI, Fig. 4). 

 Ved nærmere Undersøgelser viser enhver af disse 

 Ildvidninger sig stærkt foldet (se Tab. VIII, Fig. 10), 

 eller ligesom ])estaaende af et Antal uregelmæssige 

 secundære Udposninger, alle indvendigt beklæ-dte 

 med et kjertelagtigt Epithel, der delvis ogsaa fort- 

 sætter sig ind i selve Tarmen. Der er ingen Tvivl 

 om, at disse 2 blindsækformige Udvidninger af Tar- 

 men er homologe med det hos andre Pliyllopoder i 

 Hovedet beliggende coniplicerede kjertelagtige Organ, 

 man ialmindelighed har kaldt Leveren, men som 

 hos nærværende Gruppe er stærkt reduceret og saa- 

 ledes paa en Maade danner Overgangen til de simple 

 blindsækformige Appendices, der forefindes paa samme 

 Plads hos visse Cladocerer. Ligeledes maa de oven- 

 for beskrevne saakaldte Leversække hos Nehalia an- 

 tages at hore ind under samme Kategori, skjøndt 

 kun et Par af disse strækker sig ind i selve Hove- 

 det. Tarmen danner forovrigt (se Tab. VI, Fig. 

 1 — 4) et simpelt cvlindriskt, med stærke Ringmuskler 

 for.synet Ror, der uden nogen Bugtninger strækker 

 sig gjennem Dyrets Axe indtil Halens sidste Seg- 

 ment, livor den furbinder sig med Endetarmen. 

 Denne sidste (se Fig. 10), der altsaa kun er ind- 

 skrænket til sidste Halesegment, er, som det øvrige 

 Tarmrør, forsynet med stærke Ringmuskler og des- 

 uden ved straaleformigt til dens Overflade gaaende 

 Muskelfibre fixeret i sin Stilling. Ved Hjælp af 

 alle disse Mu.skler bliver denne Del af Tarmtractus 

 meget bevægelig og kan vexelvis stærkt indsnøres 

 og udvides, hvad der har sin Betydning ved Ud- 

 tømmelsen af Excrenienterne. Medens Dyret lever, 

 observeres paa Tarmrøret meget energiske peristal- 



7 — G. 0. Sårs; Faitna Koi-vc^/ix. 



Internal Organs. 



The internal organisation in the jiresent form 

 is not especially difficult to studj-, as the animal's 

 great ti-ansparenc}' renders it possible to observe 

 almost all the internal organs in situ, withoiit the 

 necessity of dissection. In the habitus figures here 

 given (PI. VI. figs. 1 — 4), the most important inter- 

 nal organs are shown as they appear imder a low 

 power of the microscope. On PL VII, details of the 

 nervous, the digestive and the sexual systems are 

 given, more highly magnified. 



Digestive system. — The intestinal tract con- 

 sists of 3 clearly-defined portions, viz, the æso- 

 pliagus, the chyle-intestine and the rectum. The 

 æsophagus is very short and muscular, and ascends 

 vertically from the oral orifice to the anterior por- 

 tion of the intestine, which is situated in the head. 

 This portion is somewhat expanded, and, in agree- 

 ment with the contour of the body, exhibits a slight 

 curve, passing then imperceptibly into that part 

 of the intestine lying behind, without being defined 

 from it as a true stomach. In front this portion 

 sends out to each side a rounded, cæcal dilatation, 

 which is best seen on viewing the body from above 

 (PI. VI, fig. 4). On a closer examination, each of 

 these dilatations proves to be very much folded (see 

 PI. VIII, fig. 10), or to consist, as it were, of a 

 number of irregular secondary lobules, all lined 

 interiorly with a glandular epithelium which also 

 partly extends into the intestine itself There is no 

 doubt that these two cæcal dilatations of the intes- 

 tine are homologous with the complicated glandular 

 organ found in the head of other Phyllopoda, which 

 has generally been called the liver, but which, in 

 the jiresent group, is very much reduced, thus form- 

 ing, to some extent, the transition to the simple 

 cæcum-like appendages found in the same place in 

 certain Cladocera. The previoiislj'-described biliary 

 cæca in Nebalia may similarly be supposed to come 

 under the same category, although only two of them 

 extend as far as into the head itself. The rest of the 

 intestine (see PI. VI, figs. 1 — 4) is in the form of a simple 

 cylindrical tube furnished with strong annular mus- 

 cles, and extending, without any windings, through 

 the animal's axis as far as the last segment of the 

 tail, where it unites with the rectum. This last 

 (see fig. 10), which is thus confined to the last 

 caudal segment, is, like the rest of the intestinal 

 tube, furnished with strong annular muscles, and is 

 also fixed in its position by muscle-fibres radiating 

 towards the outer sui'face. By the aid of these 

 muscles, this portion of the intestinal region becomes 

 very mobile, and can be alternately contracted and 

 expanded, thus assisting in the evacuation of the 

 excrements. While the animal is alive, very vigor- 

 ous peristaltic movements of the intestinal tube may 



