I KENYA KOLONIEN 



Vulkanomraadet nord for Kiwusøen, Afrikas Hjerte, har 

 længe været en ganske ukendt Egn. Derfra naaede i fordums 

 Tider underlige Rygter de hvides Øren. Der skulde være store 

 Søer og fantastiske Bjerge, som sprudede Ild helt op til Him- 

 len. Kæmper og Dværge, Abemennesker og Menneskeaber. 

 Guld, Kobber og Kilder med kogende hedt Vand. 



Men faa havde været der. 



Selve Søen opdagedes først 1894 ^^ Grev von Goetzen, og 

 lidt efter lidt begyndte den Taage, der hvilede over disse hem- 

 melighedsfulde Egne, at spredes. Den, som har ydet langt det 

 største Arbejde paa at udforske dem, er Hertug Adolph Fried- 

 rich af Mecklenburg. I 1907 — 08 besøgte hans store viden- 

 skabelige Ekspedition baade Søen og Vulkanerne nord for den. 

 Zoologer, Geologer, Botanikere og Kartografer arbejdede i kor- 

 tere eller længere Tid i disse Egne og bidrog hver paa sit Felt 

 til at skabe et klart og omfattende Billede af Land og Folk. 



Foruden i Specialarbejder foreligger Resultatet i det ind- 

 holdsrige Værk, „Ins innerste Afrika", der offentliggjordes 

 Aaret efter Ekspeditionens Hjemkomst af dens Leder. 



Men særlig m. H. t. visse zoologisk interessante Spørgs- 

 maal stod der endnu meget tilbage at udrette. Saaledes lyk- 

 kedes det f. Eks. ikke den tyske Ekspediton at faa fat paa et 

 eneste Eksemplar af Bjerggorillaen, der dog i visse Egne er 

 temmelig almindelig. Grunden hertil turde bl. a. have været, 

 at Dyret blev betegnet med et forkert Navn. Naar man spurgte 

 efter Impundu, rystede de Indfødte paa Hovedet og pegede mod 

 andre Egne, hvor Chimpansen bor. Gorillaen kaldte de nemlig 



