23 



glemmes. Det, man ikke faar med én Gang for alle, maa man 

 undvære, for der er ingen Butikker i Ødemarken. Foruden den 

 rent videnskabelige Udrustning saasom Samlekasser, Instru- 

 menter, Fælder, Salt, Alunpulver og Arseniksæbe skal man have 

 Telte og alt, hvad dertil hører, med : Gryder, Vandspande, 

 Værktøj, Lamper og Petroleum, Lys og Tændstikker, Pressen- 

 ninger, Mel, Fedt og Konserves m. m. Desuden 12,000 Meter 

 Film, Vaabfen og Ammunition. Alt dette maa foredeles efter 

 Vægt og pakkes omhyggeligt. Thi hvor Jærn- eller Bilvejene 

 ender, maa Bærerne tage fat, og paa deres Hoveder transpor- 

 teres saa hele den store Bagage gennem Vildmarken. Men Byr- 

 derne maa ikke være for tunge; omkring 25 Kilo er tilpas. 

 Straks er man tilbøjelig til at synes, at det ikke er ret meget. 

 Men prøv selv, hvem der har Lyst til det, at løbe med en saa- 

 dan Vægt paa Hovedet en hel Dag igennem, op ad Bakke og 

 ned ad Bakke og med en brændende Sol i Ryggen. Selvom 

 Byrden kun havde været en Tiendedel, vilde den alligevel for 

 et almindeligt Menneske føles uudholdelig tung allerede efter 

 den første Mil. 



Saa skal man tænke paa sin personlige Udrustning. Brunt 

 Flonel er bedst til Skjorten, Kaki til Benklæderne. I flue- og 

 flaatefrie Egne er Shorts at anbefale. Endvidere en vandtæt, 

 ikke for tung Solhjælm eller rødforet Teraihat, Puttees og so- 

 lidt Fodtøj. Vi, der agtede os til de kølige Bjergegne, medtog 

 ogsaa tykke Uldtrøjer og kamelhaarsforede Regnslag. Og 

 alligevel skulde det, da det kom til Stykket, vise sig at være 

 utilstrækkeligt. Men naar man pakker i 40 Graders Varme og 

 i et bagende hedt Blikskur i Nairopi, er det vanskeligt at om- 

 fatte alt det varme Vintertøj med den fornødne Interesse. 



Endelig er der Vaabenspørgsmaalet. Det er et gammelt og 

 dog altid lige brændende Diskussionsemne. Enhver har sin 

 Smag. Og har gjort sine Erfaringer. 



Jeg har skudt baade med engelske, tyske og amerikanske Ge- 

 værer, men sætter afgjort de engelske højest. Og af alle de for- 

 skellige Mærker, som Markedet har at byde paa, bærer Rigby 

 Prisen. Jeg tvivler paa, at der i Øjeblikket findes et bedre 

 Vaaben end deres saakaldte 350 Magnum (cirka 9 mm.). Det 

 skyder sikkert, selv med den skarpeste Ladning er det et Stykke 

 Præcisionsarbejde, som i sig forener alle de gode Egenskaber, et 



