46 



dinge paa samme Maade. Det er en stolt og kamplysten Race, 

 som længe har gjort Englænderne Rangen stridig. Og endnu 

 den Dag i Dag forefalder der nu og da Uroligheder i de mere 

 afsides Egne af Distriktet. 



Uden yderligere Eventyr naar vi Kabale lige inden Sol- 

 nedgang og bliver budt velkommen af Captain Philipps i hans 

 lille hyggelige Bungalow. 



Der flammer snart et Baal i Kaminen, for Aftner og Næt- 

 ter er kolde saa højt oppe. Og allerede efter Middagen har 

 vi opdaget, at vor Vært er en ualmindelig fin og intelligent 

 Mand, som baade har rejst og læst meget, som er ivrig na- 

 turhistorisk interesseret, og som staar i livlig Forbindelse med 

 British Museum og andre lærde Institutioner i sit Hjemland. 

 Han er den typiske Englænder: ligefrem, uforfærdet og gæst- 

 fri, men med betydelig videre Horizont end man i Alminde- 

 lighed plejer at træffe hos hans Landsmænd. Han tilhører 

 denne enestaaende Klasse af Kolonialembedsmænd, paa hvis 

 Skuldre det britiske Imperium hviler trygt i alle Verdensdele, 

 Mænd, som man med eller mod sin Vilje maa beundre for 

 deres ihærdige Arbejde og stærke Pligtfølelse. Det er dem, der 

 overalt repræsenterer Orden, Fremskridt og Tryghed, samti- 

 dig med at de knytter Kvadratkilometer efter Kvadratkilo- 

 meter stadig fastere til Moderlandet. Saa længe de bevarer 

 deres høje Dannelsestrin og gennemgaaende gentlemanlike Ka- 

 rakter, behøver England ikke at frygte for sine Kolonier. Thi 

 netop heri ligger Styrken i Systemet, der ved første Øjekast 

 kan synes temmelig løst sammenføjet, men alligevel holder 

 baade i tykt og i tyndt. Hertil kommer den almindelige Sam- 

 følelse mellem vidt forskellige Individer. Alle hjælper hver- 

 andre med et og samme Maal for Øje; ingen arbejder for sig 

 selv eller søger egen Fordel paa Kammeraternes Bekostning. 

 I saa Henseende er den engelske Kolonialorganisation et Me- 

 sterværk, som andre Lande maaske søger at efterligne, men 

 langtfra endnu har naaet. 



Philipps, der med stor Udmærkelse havde deltaget i Kri- 

 gen netop i disse Egne af Afrika, havde opholdt sig her i over 

 to Aar og kendte derfor Land og Folk paa Fingrene. Han 

 talte flere Negersprog flydende. Jeg staar i stor Taknemlig- 



