FORORD 



— Det er dog et utaaleligt Menneske! Kan han da aldrig 

 holde sig hjemme? Og skal vi nu igen belemres med en Rejse- 

 bog, før vi rigtig har faaet fordøjet den sidste? 



Ja, saadan er der ganske sikkert mange af mine Læsere, 

 der vil sige. Og med Rette. Jeg ved ikke, hvad jeg skal svare, 

 — thi en Undskyldning indeholder jo altid ikke saa lidt af en 

 Indrømmelse . . . 



Der er imidlertid nogle formildende Omstændigheder. 



Den svenske zoologiske Ekspedition til Centralafrika plan- 

 lagdes nemlig for otte Aar siden, hvorfor dette Arbejde nu 

 allerede burde have været baade læst og gemt og glemt. Men 

 saa kom Krigen, og først i 192 1 lod Planen sig realisere. 



Da de Egne, Ekspeditionen har gennemstrejfet, hidtil har 

 været forholdsvis ukendte, tør jeg endvidere paaregne en vis 

 Interesse, idetmindste hos den mere eventyrlystne Del af det 

 svenske Folk. Selvom Eventyrene ganskevist ikke har været 

 særlig mange eller mærkelige eller blot halvt saa spændende, 

 som man hver Dag kan se dem i et hvilketsomhelst Biograf- 

 teater, saa har de til Gengæld det Fortrin, at de er virkelige 

 Oplevelser. 



Og endelig findes der kun forholdsvis faa originale Værker 

 her hjemme, som angaar Kæmpefastlandet Afrika, Karakteren 

 af dette Land, dets Liv og øvrige Forhold. 



Alt dette har bevirket, at jeg endnu en Gang drister mig til 

 at appellere til mine Læseres Taalmodighed, naar jeg vil føre 

 dem gennem de sortes Verdensdel paa en Tur, der begynder 

 paa Østkysten og ender ni Maaneder senere paa Nordkysten. 



