58 



Dybt under mine Fødder ligger den frugtbare Bufumbira- 

 slette. Det ser ud, som om et grønt, oprørt Kæmpehav pludselig 

 var stivnet, dannende Bølger og cirkelrunde Kraterkegler. De 

 fleste er lave og afstumpede, men nogle løber spidst op med 

 tydelige Spor af vældige Fordybninger paa Toppen. I Fugle- 

 perspektiv ser man Hytterne i et Skakbrædt af dyrkede Tavl. 

 Enkelte Træer danner mørkere Punkter i alt det grønne, hvor 

 Vejen til Rutschuru taber sig i en fjærn Dis. Folk dernede ser 

 ud som Myrer; kun ved Hjælp af Kikkerten kan man skelne 

 dem. Men Lavasletten ligger ogsaa 2500 Fod lavere, end hvor 

 jeg selv staar. Som tre mørke Kæmpepyramider hæver sig til 

 den anden Side Muhavura, Mgahinga og Sabinio, alle tre i 

 samme Række. Vulkanerne ser vældig store ud. Omkring deres 

 Isser hænger tunge Skyer, der kun nu og da lader selve Top- 

 pene komme til Syne. Muhavura er den mest regelmæssige af 

 de tre Søskende, næsten klassisk skøn med sine lige, ubrudte 

 Sider. Sabinio har sin Krone splintret i en Mængde takkede 

 Pigge, og Mgahinga virker som en gigantisk Hvedebolle, som 

 den ligger der, indeklemt mellem sine store Slægtninge. Endnu 

 længere borte kan man skimte Mikeno og en blaa Taageskik- 

 kelse med en hvid Kalot, det er Karissimbi, den højeste af Kæm- 

 perne (4,500 m.). Til højre glinser Mutandas Vandspejl, og 

 til venstre glittrer Chahafis og Muleros urolige Flader i den 

 synkende Sol. 



Betaget af dette pragtfulde Syn bliver jeg staaende og mær- 

 ker ikke, hvorledes Vinden bider i Huden, og Aftenkøligheden 

 trænger igennem Tøjet; glemmer, at jeg her staar i en Højde 

 af 8000 Fod, og at Kulden for længe siden burde have været 

 holdt fra Livet med et kamelhaarsforet Regnslag. Først da 

 Mørket udvisker alle Konturer, river jeg mig løs og gaar ind i 

 Teltet for at bløde Lemmerne op med et varmt Bad. 



Den næste Dag stiftede vi for første Gang Bekendtskab 

 med Dværgene. 



Denne ejendommelige Menneskerace eksisterede længe blot 

 som en Myte i den civiliserede Verdens Bevidsthed. Men man 

 kan spore dem langt tilbage i Tiden. Allerede Hezekiel omtaler 

 Gamadæerne paa Tyrs Mure, og visse Forskere med Fantasi har 

 heri troet at finde en Hentydning til de første Dværge. Ogsaa 

 Homer, Herodot og Aristoteles beretter om Folk af lav Vækst, 



