85 



Knæk, som vor Races Anseelse den Gang fik, vil mange Gene- 

 rationer komme til bittert at undgælde for. 



Jeg ved ikke, hvem der bærer Skylden for, at Krigens Hel- 

 vede nogensinde blev sluppet løs over Afrika. Jeg vil ikke en- 

 gang vide det, medens jeg skriver dette, for ikke at synes par- 

 tisk. Men jeg ved, at paa den Mands Skuldre, som gav Be- 

 falingen dertil, hviler et saadant Ansvar, en saa tung Byrde af 

 Skyld, at Vægten deraf burde være nok til at knuse et Men- 

 neske. Koloniernes Skæbne kunde jo alligevel aldrig afgøres 

 andre Steder end paa Europas Slagmarker. Hvad om f. Eks. 

 Tyskland havde sejret, medens belgiske Askaris gik Vagt om- 

 kring Mwamien af Ruanda, og Union Jack vajede fra Taboras 

 Fæstning? Eller om de Allierede, saaledes som det jo skete, 

 samtidig med at de satte Foden paa deres slagne Modstanderes 

 Nakke, maatte være Vidne til, hvorledes tyske Mitrailleuser 

 beherskede Gaderne i Nairobi eller Stanleyville? Det havde 

 jo været den rene Parodi. Og aldrig vilde de Indfødte, der 

 saa modigt havde kæmpet og blødt ved deres hvide OfFicerers 

 Side, i et saadant Tilfælde have kunnet forstaa, hvorfor de 

 maatte trække sig tilbage, og ligesaa pludseligt som umotiveret 

 give Afkald paa Sejrens Frugter, som deres Førere selv havde 

 faaet dem til at gribe efter. Da havde det set endnu værre ud 

 i de sortes Verdensdel, end det nu gør. Og det er allerede galt 

 nok. Hvorfor skulde da i det hele taget al denne Elendighed 

 slippes løs? Det var en Forbrydelse, som mange Steder til- 

 intetgjorde Frugterne af lange Aars Kolonial- og Kulturarbejde. 

 Skam derfor over de hvide Folkeførere, der paa denne Maade 

 forraadte deres egen Race! De burde have været mere frem- 

 synte. 



Oprindelig var det vor Hensigt fra Ngoma at fortsætte til 

 de interessante Kwijwijøer, som skulde frembyde et rigt Felt 

 for zoologisk Indsamling. Men den lille Dampbaad, som ene- 

 vældigt beherskede Søfarten paa Kiwu, ventedes ikke til Kissenji 

 for det første, og alle store Kanoer var optagne andre Steder. 

 Der var Kvægpest ved den sydlige Ende af Søen, og man havde 

 travlt med at fragte Kvæg over til en af Øerne, hvor der var 

 opført en midlertidig Karantænestation, hvor ogsaa de bak- 

 teriologiske Undersøgelser foretoges. 



Under disse Forhold maatte vi opgive Tanken om Kwijwij, 



