af Gorillaerne. Han fældede to at samme Hjord, en Han og 

 en Hun. Den sidste var frugtsommelig og var halvt henne. 

 Fosteret er vistnok det første Gorillafoster, som er bragt til 

 Europa. 



Efter seks Ugers Strabadser i Bjergene havde jeg faaet til- 

 strækkeligt af deres raa Luft, iskolde Regnskyl og sky Dyr, der 

 gjorde sig usynlige ved det mindste Tegn til, at en Fare nær- 

 mede sig. 



Baade Filmsfotografen og jeg havde været plaget af Gigt 

 og længtes efter Varmen. Førstnævnte havde maattet opgive 

 Tanken om at tage Film af Gorillaer, da det havde vist sig, 

 hvor vanskeligt det var at komme dem ind paa Livet. Selv var 

 jeg mere end tilfreds med det Eksemplar, jeg havde fældet. Nu 

 havde jeg Lyst til at prøve Lykken med en Løve. Og der 

 skulde være nok af dem omkring Ruindi. 



Med Videnskabsmandens Ihærdighed fortsatte Gylden- 

 stolpe sit Arbejde ved Karissimbi. For at faa Vulkanfaunaen 

 fuldstændig, vilde han have dette Bjerg med ogsaa, d. v. s. Sam- 

 linger derfra; hvad der unægtelig var fuldstændig rigtigt af 

 ham og tjener ham til al mulig Ære. 



Jeg beundrede ham, fordi han saaledes besluttede sig til 

 at fryse endnu nogle Uger, men undslog mig ikke desto mindre 

 for at følge med. Han havde imidlertid et rigt Udb5'tte af 

 denne Tur, som vi skal se i det følgende. 



Uden i mindste Maade at misunde hinanden skiltes vi da 

 en Morgen i Lulenga. Han for at begive sig til Dalstrøget mel- 

 lem Mikeno og Karissimbi, Olsson og jeg for at filme og skyde 

 Storvildt paa de tørre og varme Sletter syd for Edwardsøen. 

 Vi satte hinanden Stævne ved Kabare og mødtes ogsaa cirka tre 

 Uger senere, som vi havde aftalt. 



Efter at have taget Afsked med de venlige Missionærer 

 drog de to Safarier hver sin Vej. 



Ligesom for at faa os til at vende om viste hele Birunga- 

 kæden sig denne Morgen fra sin allerskønneste Side. De en- 

 kelte Toppe stod skarpt tegnede mod en dybblaa Himmel med 

 Karissimbis hvide Isse ragende op over de andre. De stod der 

 alle otte som tavse Vagtposter om Afrikas Hjerte, som et Værn 

 mod hvide Erobrere, der kommer for at frarøve Kiwu dens 

 Hemmeligheder. Vi kiggede paa dem med en underlig Blån- 



