lOI 



ding af Tilfredshed og Vemod, omtrent som naar man har 

 gjort Bekendtskab med nogle Mennesker, hvis gode og daar- 

 lige Sider man har lært at kende, og saa forlader dem for 

 maaske aldrig at gense dem mere. Bjergene havde dog været 

 vort Hjem i nogen Tid, og vi maatte i hvert Fald være dem 

 taknemmelige, fordi de ikke med deres voldsomme klimatolo- 

 giske Temperament havde kastet Ekspeditionen af Sadlen. 



Og snart vendte vi dem definitivt Ryggen. Der var andre 

 Opgaver, der ventede, og vi tog Kursen efter Rutshuru. Om- 

 trent halvvejs fremme ligger der en lille Farm, der bebos af 

 en yoaarig Sydafrikaner, der har gjort alle Paastande om, at 

 Troperne skulde virke slappende paa Livsaanderne, til Skamme; 

 hans Kone var nemlig for to Uger siden nedkommet med Tvil- 

 linger. Her gjorde vi et kort Ophold. Det var simpelthen 

 umuligt at komme videre, thi Vejen myldrede af sorte med 

 Trommer og Spyd. Egnens Høvdinge havde sammenkaldt de- 

 res Krigere og Kvinder, for at de skulde eskortere os til Di- 

 striktets Poststation, saa at den hvide Høvding fra Sneens Egne 

 kunde faa en værdig Modtagelse. 



Hidtil havde jeg haardnakket vægret mig ved at sætte mig 

 op i en af de Bærestole, som vi havde medbragt for det Til- 

 fælde, at nogen skulde blive syge. Disse Befordringsmidler, 

 der bestaar af et rørflettet Sæde, anbragt mellem to Bambus- 

 stænger, anvendes af alle hvide i Kongo. En Belgier gaar nem- 

 lig aldrig to Skridt, hvis han kan undgaa det. Men da mine 

 egne Apostelheste er af en temmelig respektabel Længde og 

 saaledes udmærkede Redskaber til Transport af mit jordiske 

 Hylster under alle mulige Himmelstrøg, havde jeg, som rime- 

 ligt var, foretrukket dem fremfor den mere magelige Til- 

 værelse i en Bærestol. 



Denne Formiddag skulde det imidlertid være anderledes. 



— Det gaar simpelthen ikke an, sagde Arrhenius. En saa 

 stor hvid Høvding kan umuligt betjene sig af sine egne Ben. 

 De Indfødte forlanger absolut, at han skal pleje sin Magelig- 

 hed. Alt andet vilde være et Brud paa Etiketten! 



Og trods mine Protester blev jeg straks løftet op i Bære- 

 stolen og tronede højt over Mængdens Hoveder, baaret af fire 

 bredskuldrede Ba-hutu, der balancerede med Enderne af Bam- 

 busstængerne paa deres uldtoppede Hoveder. Trommerne drø- 



