121 



modigheden. I et Kæmpespring var hun paa Pletten, brølede i 

 Forbifarten noget, der nærmest lød som „Satans Unger" eller 

 deslige, og var i næste Øjeblik forsvundet sammen med dem i 

 Mørket, ligesaa spøgelsesagtigt og uvirkeligt, som hun var 

 kommet. 



Langsomt gik Natten til Ende. Solen stod op, blank og rød 

 som en nypudset Kobberkasserolle. 



Løvinden laa stadig i samme Stilling og bed sig i Poten, Vi 

 maatte have en Økse til Hjælp for at faa Kæberne fra hin- 

 anden. Længere henne viftede Morgenbrisen i den store Han- 

 løves stride Manke. Det saa næsten ud, som om den laa og 

 sov med sit Hoved mod en Sten. Et kort Blodspor, der var let at 

 følge gennem det høje Græ, hvor Draaberne hang som purpur- 

 røde Bær, førte endelig hen til den tredie. Den laa stendød 

 med Dødsskuddet nøjagtigt anbragt paa det rigtige Sted bag 

 Skulderbladet. 



Vi sendte Bud efter Bærere fra Lejren. Og i den tidlige 

 Morgen dansede snart en Ring af sorte Kroppe omkring Byt- 

 tet: Arvefjeden. De fægtede i vild Ophidselse med Arme og 

 Ben. Triumferende lød den monotone Sang fra deres hæse 

 Struber: 



,,Simba anakufa. Simba anakv\^isha. Løven er død. Løven 

 er fældet." 



Ja saadan lyder Historien om den første Løve, jeg skød fra 

 Bomaen. Det var Resultatet af et ihærdigt Arbejde og Be- 

 lønningen for mange Nætters forgæves Vaagen. Thi det er 

 langtfra altid, det lykkes, og man kommer ikke sovende til det. 

 Der- kræves et indgaaende Kendskab til Terrainet og Dyrenes 

 daglige Liv; Vindretningen, om det er Maaneskin, Arrange- 

 mentet i Bomaen og tusind andre Ting spiller ind. Det gælder 

 om at tilrettelægge det hele, saa alting klapper. Og er endelig 

 alt i Orden, kommer det an paa Tilfældet, om ens Bestræbel- 

 ser skal krones med Held. 



At skyde Løver fra Boma det er ikke noget at prale af. 

 Jagten er som Regel ufarlig, thi det hænder yderst sjældent, at 

 et Dyr springer ind i Bomaen — og altid kun ved en Fejl- 

 tagelse. Nej, saa er det ærligere og mere lige Spil at opsøge 

 dem om Dagen. Vanskeligheden bestaar blot i at finde dem. 

 Men har man saa faaet et saaret Dyr ind i højt Græs, er det 



