125 



Det synes at være paa høje Tid at fredlyse Hjorderne i 

 Rutshuru. Ellers gaar de deres sikre Undergang imøde og vil 

 om nogle faa Aar være udslettet af Vandets Overflade. Den, 

 som vil skyde Flodheste, kan gøre det i Søen, enten han nu vil 

 have Kødet til Mad, Fedtet til at stege i eller Tænderne til 

 Trofæer. Men lad Floden være i Fred. 



Om Natten spadserer Fabeldyrene i Land for at græsse. De 

 har deres bestemte Stier, som fører til eller fra Vanddragene, og 

 som kan danne hele Labyrinther i Siv og Græs. Saa kan man 

 ofte høre dem langt ud paa Stepperne, og en Aften stod saadan 

 en Kolos lige udenfor mit Telt og gryntede i Maaneskinnet. 

 Først da Negrene begyndte at skrige i vilden Sky, og Askaris 

 kom løbende med Geværerne, fandt han for godt langsomt og 

 værdigt at lunte bort til fredeligere Græsgange. Men naar de 

 har den Slags natlige Vaner, kan man jo ikke undre sig over, at 

 de næsten gaber Kæberne af Led om Dagen. — 



Til den aftalte Tid mødtes Ruindi- og Karissimbisafarierne 

 i Kabare. Først da opdagede Olsson og jeg, at det havde været 

 Paaske i Mellemtiden, og at vi for Størstedelen havde tilbragt 

 Helligdagene i Bomaen sammen med Løver og andre vilde Dyr. 

 Ekspeditionens eneste Kalender havde Gyldenstolpe nemlig. Og 

 han skulde nok lade være med at laane denne dyrebare Skat ud 

 til andre. 



Tiden var fUjet bort. Vi var allerede langt inde i April. 



Vi havde næret det forfængelige Haab at faa fat paa en lille 

 Motorbaad paa Edwardsøen, som kunde sætte Safarien med 

 dens omfangsrige Samlinger over til Nordspidsen af Søen. Thi 

 nu er Afrika i hvert Fald saa nogenlunde civiliseret, at man kan 

 vente sig lidt af hvert i den Retning. Snart snurrer der vel en 

 Motor i hver eneste Kano. Krigen har i den Retning gjort 

 Underværker — om det er af lutter Kærlighed til Næsten, skal 

 jeg lade usagt. 



Jo, der fandtes virkelig et Misfoster af en Baad, der var for- 

 synet med Motor. Men desværre var den behæftet med flere 

 Skavanker. For det første laa den trukket op paa Land paa vort 

 Bestemmelsessted, ovre paa den anden Side af Søen. For det 

 andet kunde den knap hænge sammen og manglede Propeller, 

 som jo er en temmelig væsentlig Del af en Motorbaads Tilbe- 

 hør. For det tredje var der ingen Benzin, og for det fjerde ikke 



